BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 8. N.'O 3. 61 



[fran Siebenblirger), sainlade 1880 af J. Barth], fbrh&llandet 

 var enahanda. — Att deremot ofver allt, der balen af L. hyp^ 

 nornm utbredt sig och apothccierna utkastat sporer, iifven 

 sporer af Pannaria pezizoides skulle forekommit inblandade 

 sjnes mig ganska tvifvelaktigt. 



Samxnanfatta vi nu i storsta kortbet de UDdersokningar af 

 Leeanora hypnorum (Hoffm.), for hvilka i det foreoraende redo- 

 gjorts, finna vi, att bos denna art: 



1) forekomma cepbalodier i apotbeciets barklager; 



2) forekomma. understundom cepbalodier i kanten af de 

 gulgrona balfjallen; ocb 



3) bildas mitagligen vid sporernas groning pseudocepba- 

 lodier, livilka sedan mer eller mindre sammanviixa med d 

 partier af balen, som innehalla gulgrona gonidier, bvarigenom 

 crustan p& snitt genom balen syncs besta af dels Qjill med 

 ffulcrrona dels fiall ined bla^rona oronidier. 



Jag erinrar i sammanhang barmed^ dels att Leeanora 

 hjpnorum (Hoffm.) ocb Pannaria pezizoides (Web.) mjcket ofta 

 forekomma tillsammans, dels att skilnaden niellan dessa arter 

 ligger bos gonidierna, och att for ofrigt icke nSgon enda kon- 

 stant olikhet mellan dem anorifvits *). Ar nu min asio^t, att 

 byfsystemet i bade de gulgrona ocb de blagrona balfjallen 

 barror fran sporer af L. hypnorum, riktig, skulle mellan ifr&ga- 

 varande bSda arter forefinnas en vida storre forvandtskap, an 

 man bittils i allmJinbet anta^it. Ja, man skulle rent afiifjfaan- 

 ledning att betrakta dem sasom former af en ocb samma art 2). 

 Att komma till full klarbet i denna sak ar dock, s&som man 



liitt inser, forenadt med mvcket stora svarigbeter, och d& en 



Den hyfvafnad, i hvilkeu de blugro-na och gulgrona gonitlierua ligga 

 inbiiddade, ar visserligea i allraanhet nagrot olika. Att denna olikhet 

 emellertid betingas af gonidiernas (ej byfernas) olikbet. framgAr tydligt 

 vid undersokningen af Nostoi'-ce\yli'AodiGV t. ex. bos Peltldea aphtliom- 

 (L.). — Habituelt kunna de bada ifragavarande arterna visserligon i 

 allraanhet temligen latt skiljas, men dessa habituela karakterer kunna 

 icke tillmatas nagon betydelse sasom arfkarakterer. 



^) Heit bctraktade ock, ohuru p^ icke narmare angifna ska], L. hyp- 

 norum. och Pannana pezizoides sasom synonyraer. Se Hepp: Die 

 Flechten Europas. ZUrich 1653, Band IV. N;o 174, der icke biott 

 de anforda synoBymema utan afven de utdolade exemplaren (4t.- 

 minstone i det exemplar, som tillhor Upsala Botaniska Museum) 

 tydligen visa, att Hepp sammanfort de 'namda b&da arterna. Nt- 

 LAXDKES rattelse i Snr le,< fascicule^ de liehemt d^Ettrope^ puhlih 

 par M. le Br. Hepp, ohservationx critiques (Bulletiu de la Soclete 

 Botanique de France 1854, s. 5). der Hkppr bestamning {Amphiloma 

 hifpn4>rum} korrlgera-s till Pannaria hnmnea MaSs.. ar saledes naeot 



forhastnd. 



