BIHANG TILL K- SV. VBT.-AKAD. HANBL. BAND 8. N;0 3, 103 



foga utvecklade, att apotheclebildning val sv&rligen skulle 



kunna intrada annat an under sjnnerligt gynsamma omstan- 



diglieter- 



Studiet af cephalodierna visar oss afven, att SczTfEN- 



DENERSKA teorin icke ar orlmlig derfor, att algen, ehuru pd 



alia sidor tiitt omgifven af hyfer, likviil trifves val och rikligt 



delar sig. Kan for ofrigt klorofyllet I de assirailerande cellerna 



assimilera kolsjra, om cellerna aro gonidier i enligtet med 



den anti-ScHWENDENERSKA uppfattningen — d. v. s. assimila- 



tions-or^an, s& Hgger det antagandet a priori nara till hands, 



att klorofyllet kan fungera p& samma satt, ora cellerna aro 



alger. I cephalodlerna hafva vi ocks§. ett tjdligt exempel pa 



algceller, som, ehuru tatt omslutna af hyfer, fungera s&som 

 assimilationsorgan ocli tillfora liyferna naring i). 



Fragan om den Schwendenerska teorina antagande eller 

 forkastande hvilar naturligtvis ytterst p& svaret pa den frSgan: 



huru uppkomraa de i bdlen inneslutna gonidierna? 



Pseudocephalodiernas utveckling torde^ i viss men vara 

 egnad att lemna svaret harpS,. Hos Solorina saccata (L.) vm\ 

 spd'iigiosa (Sm.) aamt Lecanora ht/pnorum (Hoffm.) har jag 

 funnit, att pseudoceplialodierna uppkomma p^ alldeles samma 

 satt, som lafbalen enligt Schwendener bildas: forst ntvecklas 

 frSn sporerna groddtradar, som omsllngra algceller ocb rikt 

 forgrenas raellan dem, under det att dessa forokas, hvarigenom 

 sh 8m§,ningom bildas en tat hyfviifnad, inneslutande gonidier. 

 Efter hvad mina undersokningar ge vid handen aynas ocksli 

 de gulgrona gonidier innehMlande partlerna uppstS p& alldeles 

 samma satt. Se raina undersokningar af Lecanora hypnorum 

 (HoFFM.) (Tafl. II fig. 17, 19—23) samt Solorina saccata (L.) 

 var, spongiosa (Sm.) (Tafl. II fig. 26). 



Det bar afven anmarkts, att lafvarne, ehuru agande en 



oerhord utbredning, enligt Schwendenerska teorin skuUe 



utgora resultatct af ett tillfalligt sammantraffande mel- 

 Ian en svamp och en alg, att vidare svampar^) och al- 



WiNT, Cephal. s. 200. 



2) A. V, Kbempelhubee; Geschichte und Literatur derLichenologie, Band 



III. Munchen 1872. s. 185 g). 



Jag tillater mig i sammanhang harmed p&peka, att det synes mig 

 icke vara fullt riktigt att fran Schwendeneriansk ataadpunkt utan 

 vidare jemfora lafyames hyfsystem med svamparnes mycelium. Saken 

 far val tagas pS foliande satt: lafvarnes hyfsystem liar fylogenetiskt 

 utvecklats nr svampmyeelier, som genom symbios med alger 9& smS- 

 ningom under tidens lopp underg^tt mer eller mindre betydliga 



