106 FOKSSELL, STUDIEK OFVEK CEPHALODIERNA. 



y 



dock harstammade de undersokta arterna fr&n s& vidt skilda 

 floromrMen som Amerika, Nya Holland, Asien ocli Afrika. 



I stammen pS. Gicnnera axter fanu Reinke ^) uti paren- 

 cliymcellerna en utif'r&n iukommen Nostoe-eii% som triifFades 

 utan undantag p2- alia undersokta exemplar icke blott fran 

 botanleka tradg&rdar utan ock fran Afrika, Nya-Zeeland och 

 Syd-Araeiika. Treub ^) har sedan funnit samma alg i en 

 Gunnera fr&n berg i Indiska Archipelagen. Det vill saledes 

 synas, som om afven hos Gunnera en endophytisk alg fore- 

 komme konstant. 



Flera exempel derpS., att alger om icke konstant sS. kt- 

 minstone mycket ofta traffas I andra vaxters viifnader skulle 

 kunna anforas, men jag nojer mig med att till de forut namda 

 lagga ett, namligen forekomsten af A^os<o<?-celler uti rotterna 

 af vissa Cycadeer, Har finner man uti intercellularrummen 

 talrika algceller, som p& de kringliggande parenchymcellema 

 foranleda uppkomsten af sacklika utakott. 



Vissa likheter forefinnas mellan lafvarnes cephalodier och 

 de anforda exemplen. I alia fallen hafva algcellerna utifran 

 intrangt i vSidplantans vafnader och foroka sig der sedan 

 rikligt. Vardplantan tager ingen skada af den inneboende 

 algen och behofver den icke for sin utveckling. 



En olxkhet ar, att ho9 Gunnera algcellerna ligga inuti 

 vardplantans celler, dit de intranga genom porer p& membranen. 



1 hvad forhdllande hos Azolla^ Gunnera och Cycas algen 

 st&r till vardplantan, ar sv&rt att afgora. P4 grund af algens 

 konstanta forekomst kan man val knappast antaga, att sym- 

 biosen iir alldeles utan andamSl. Snarare torde man i dessa 

 fall kunna se tillpassningsfenomen, i synnerhet hos Azolla 

 tydligt framtradande, 



Klebs anser visserligen, att de i hogre vaxters vafnader 

 forekommande endophytiska algerna aro att betrakta sS-som 

 »rumparasiter» '), hvilka uppsokt en skyddad plats for sin 

 ostorda utveckling, och i vissa fall — t. ex, da alger forekomma 

 uti Sphagnum-hlfid — torde denna forklaring vara tillfyllest- 

 gorande, men dk symbiosen ar konstant, kan den icke gora 



*) Eeink. Morph. Abhandl. a. 92, 113. 



^ M, TaEUB: A^ostoe-Kolonles in Gunnera macrophylla Bl, Q^edeiL Kvuid- 



kundig. Archief. Ser, n. Deel III. Stuck IV. 1882) — citeradt efter 



Botanisclies Centralblatt. Band Xn. 1882. N:o 9- s. 289. 



^ G. Klebs: Beitrage zur Kenntniss niederer Algenformen (Botanisclie 



Zeitung. 1881 N:o 20 s. 315). 



