108 • FOHSSELL, STUDIER OFVER CEVHALODIERNA. 



ocli algen forefinnas tillpassningsforhallanden, hvilkas 

 betydelse icke far underskattas. P§. sarama lokal som och tatt 

 inblandade med cepkalodieforande lafvar finnas namligen ofta 

 andra lafvar, livilka s&val som de forra komma i beroriug med 

 den ceplialodiebildande algen, men bos bvilka cepbalodier lik- 

 val icke nppsta. Bland med cepbalodier rikligt forsedda 

 Stereocaula forekomma ofta t- ex. Cladonia-axter^ bos bvilka 

 jag oaktadt - noggrant- sokande aldrig Ijckats patraffa cepba- 

 lodier. A^i ba vidare i det foreg3,eiide funnit^ att cepbalodife- 

 forande lafvar icke bilda cepbalodier vid beroring med annat 

 an vissa bestamda alger. Detta torde visa, att mellan just 

 dessa alger ocb lafven ett sarskildt tiilpassningsforballande 



ager rum. 



En narmare undersokning af cepbalodierna torde moj- 

 ligen lemna nagra synpunkter vid utredningen af lafvarnes 

 fjlogenetiska utveckling. SS,som forut ar namdt, forekomma 

 cepbalodier foretradesvis bos de ArcJitUchen-Bl'agten, som aga 

 paralellslagten bland de med A^05fo{?-gonidier forsedda lafvarne 

 (Phycolichenerna) d. v. s. bos Loharia (Hoffm.), Nephroma 

 (AcH.) Nyl., Peltidea (Ach.) Ntl. ocb Lecatwra [Psoroma 

 (ACH.) Nyl.], bvartill kommer, att cepbalodierna bos dessa 

 lafslagten alltid orsakas just af Nostocaceer. Med skal kan 

 man under s&dane forbMlanden fraga, om icke bari frSn 

 descendensteorins standpunkt kan sp&ras ett drag af gemen- 

 samt stamforvandtskap ocb en sedermera i olika riktning 

 g&ende fylbgenetisk utveckling. Af intresse aro med afseende 

 barpS de olikbeter, bvilka vi ofvan funnit, att s3,val cepba- 

 lodierna som de normala gonidierna forete inom slagtet Solorina 

 Ach. Hitborande fragor ligga emellertid pa det bela taget 

 utom detta arbete, om de ocksS aga vissa beroringspunkter 

 dermed. Till annat an losa gissningar ocb bypotbeser kan 

 man forofrigt annu icke komma. Det ar ocksa forst pS sista 

 tiden, som man borjat narmare beakta de egendomliga fenomen, 

 bvilka DE Bart sammanfort under namn af mutualistisk 

 symbios, ocb mSnga frigor, som rora forklaringen af dessa 

 fenomen, kan man forst dS boppas finna besvarade, nar de 

 olika slagen af symbios gjorts till foremSl for mer jemforande 

 undersokningar, an som bittils varit ocb kunnat vara for- 

 hSllandet. 



