6 N, WILLE, BIDKAG TIL SYDAMERIKAS ALGFLORA. 



Da jeg opblodte det torrede Materiale, blev jeg opmosrk- 

 som paa, at Cellerne syntes at staa i Forbindelse med hver- 

 andre ved Porer ^)- Ved Behundling mcd Chlorzinkjod og 

 Farvemidler lykkedes det mig at eftervise en Struktviv, dei\ 

 saavidt jeg kan finde, ikke tidligere er beskrcven. 



Om vi bolde os til det enkleste Tilfelde, on Stigonema- 

 traad bestaaende af en CellerEekke, kunne vi adskille flare 

 Membranlag- Umiddelbart omgiveude Celleinholdet kominer 

 en meget tynd Membran, som ved Indtorring lader sig con- 

 trahere samraen med Celleindholdet otr derved loser sio; fia 



^ — . „^ _-j^ 



den omgivende Skedes inderste, stserkere lysbrydende Lag 

 (Tab. I fig. 20). Lettest kan man iagttage denne Membran^ 



om det ved Tryk lykkes at faa en Cellerad befriet fra sin 

 Skede (Tab. I fig. 21); man ser da en perlesnorllgnende 

 Celler^kke, hvis enkelte Led ere skildte fra bverandre ved 

 en enkelt Membran, i hvilken man ikke kan opdage nogen 

 DifFerentiering. Som allerede nsevnt, er 5i^^oy^6/na-traaden 

 omgiven af en tyk, gallertagtig Skede, som ogsaa indtra?nger 

 i Mellemrummet mellem de til bverandre gra^ndsende Celler^ 

 medens de ere unge kun ubetydeligt f. Eks. bos Homogonier^ 

 som nylig have begyndt at vokse ud (Tab. I fig. 23), men 

 efterbaanden tiltager det indtrseugcnde Stykke i Tykkelse 

 og fjerner derved Cellerne mere og mere fra hveraudre, mod 

 Undtagelse af et lidet Stykke, hvor kun det inderste Mem- 

 branlag adsklller dem. Da dette er saa vdige tynd ere end 

 de ovrige Dele af Membranen, vil det faa Udseende af to- 

 hveraudre modende, korte Porekanaler (Tab. I fig. 20). Ved 

 en overfladisk Betragtning ser det ud, som om Cellerne stode 

 i direkte Forbindelse med hverandre, men at sua ikke er 

 Tilfgelde, kan man let overbevise sig om ved at rive over et 

 Stykke af en Traad (Tab. I fig. 22), man finder da, at de 

 yderstliggende Celler skyde frem et vortelignende Frem- 

 spring, som dog er lukket ved den omtalte tynde Membran* 



Hvor Stigonema-QoW^m^ have delt sig i et Plan parallelt 

 med Traadens Lrengdeakse, finde vi ogsaa overalt lignende 

 Forbindelser mellem Cellerne (Tab. I fig. 20), dog ere de 

 da altid vanskelisjere at se, da Cellerne liorge taettere sammen. 



Om disse fortyndede Partier ere gjennerabrudte, har 

 det paa Grnnd af deres xinge Storrelse ikke vseret mig mneligt 



') Det folgende bar jeg allerede ladet publicere paa Tyak i >Berichte 

 der deatschen botanischen Gesellschaft.^ B. 1. Berlin 1883, p. 245. 



