43 



långsamt bakat. 1 tvärsnitt är det ovalt med en största dia- 

 meter af 0,0 6 mm. i sin främre del; baktill har detta mått 

 minskats till c:a 0,04 mm. Exkretionsorganet omgifves af en 

 struktmiös hinna och genomdrages af en ogrenad kanal, som 

 bakåt tilltager i vidd. ^Mellan denna kanal och den yttre mem- 

 branen finna vi ett finkornigt plasma och i detta plasma en 

 långsträckt kärna, nående genom större delen af organet (se 

 bild 30 tafla IV). Det ser t. o. m. ut, som skulle den i en 

 spiral vrida sig närmare ett hvarf kring organets axel. Dess 

 mnehåll är kornigt och färgas starkt af hämatoxylin samt omges 

 af en tunn membran. Som vi se, är det endast till formen, 

 som denna långa, jag skulle nästan vilja siiga trådlika kärna 

 skiljer sig från andra hos Ascaris darata. 



Hos denna art har jag återfunnit de tofslika bildningar, 

 som ScHNEiDER * bcskrifvcr hos Ascaris megaJocephcda och 

 himhricoides samt hos Strongylus armatus. Ehuru jag ej varit 

 i tillfälle att underkasta dem en noggrannare undersökning, tror 

 jag mig dock kuima säga, att de iiro homologa med Cobbs 

 »drlisige Organe» (se ofvan p. 20). Anmärkningsvärdt är, att 

 de hos Ascaris cJavata, som har ett ojDarigt, venstersidigt exkre- 

 tionsorgan, endast förekomma på denna sida (se bild 30 tafla IV). 



lehthyonema Diesixg. 



DiESiNG, Eevision der Xematoden, p. 698. 



Wagkxer, Beiträge ziir Entwicklangsgeschichte der Eingeweidewlii-mer. 

 Xaturkund. Verhandl. v. d. Holland. Maatsch. d. Wetenschte 

 Haarlem 13. 1857. (Enl. Willemoes Suhm p. 17). 



WiLLEMOES-SuHM, Ueber einige Trematoden und Nemathelminlhen. 



v. LiNSTOw, Ueber lehthyonema sanguineum (Filaria sanguinca Kud). 



Mun trelcantig, onujifcen af fyra låga uppliöjniiigar. 

 Miniliåla saluas, men matstrupens hålighct ur framtill tratt- 

 Vid utfidgrid. En IdJrtel, innchcdlunde en stor liirna, ligger 

 i matstrupens vägg pm ryggsidan och mynnar i dess hålighet. 

 Polymyarier. Sidofälten hreda, men Jaga. Tarmen scdcnar 

 anns. Uterns vid, sträcJcer sig genom hela Icroppen; i hvar- 



' Monographie der Xematoden, p. 220. 



