21 



Ascaris decipiens Kkabbe. 



Krabbe, Saelernes og Tandhvalernes Spolorme. 



Bland härvarande zoologiska institutions samlingar fans ett 

 glas, innehållande spolmaskar, funna i svalget och munhålan 

 af en gråsäl {HaJichoerus grypus Nilsson) från Bohuslän. 

 Dessa maskar, som alltså tagits ur ett värddjur, hos hvilket 

 man förut ej hittat denna parasit, ha tjänat mig till material 

 för mina iakttagelser. Artens anatomi var förut fullkomUgt 

 okänd. 



Kkabbe lemnar i sin redogörelse, den enda, som hittills 

 föreligger, utom goda teckningar och beskrifning af öfverläppen 

 och hanens svanspapiller endast uppgift om de olika könens 

 maximallängd, för honor och hanar respektive 60 och 45 mm. 

 Den relativt betydliga tjockleken — 2,5 mm. — i förening 

 med den trubbiga bakändan och den obetydligt afsmalnande 

 framdelen förläna i synnerhet honorna ett klumpigt utseende. 



Hos ifrågavarande art är tarmen försedd med en framåt 

 riktad bhndsäck, medan matstrupen stundom eger, stundom 

 saknar något bihang (jämför bild 40 tafla V med bild 41 på 

 samma tafla). Detta är dock ej att tyda så, som skulle till 

 följd af individuella variationer den bakre delen af oesophagus 

 med dess körtlar, som vi hos föregående arter sett till större 

 delen innehållas just i matstrupens bihang, iljland kunna saknas. 

 Tvärtom. Vid en jämförelse mellan de anförda teckningarna 

 se vi lätt, att matstrupen hos det exemplar, som saknar oeso- 

 phagusbihang, når alldeles samma längd som oesophagus till- 

 sammans med sin »blindsäck» på det andra. Vi se vidare, 

 att hos det första exemplaret matstrupens bakersta, smalare 

 och jämntjocka del är skarpt afsatt mot det friimre, i tjock- 

 lek bakåt tilltagande partiet, samt att dessa olika delar af 

 matstrupen, den främre och »len ])akre, i storlek noga mot- 

 svara, den förra den egentliga oesoi^hagus, den senare dess bi- 

 hang. Det resultat, vi på grund af mätningar och yttre lik- 

 heter nu konnnit till, bekräftas, enligt liva<l jag nedan skall 

 vi.sa, till fullo äfven af inre likheter. Jag kan därför tryggt 

 påstå, att matstrupens blindsiick, där den iVirekoinmer hos 



