76 



som tydligt framgår af bild Ila tafla II, ej i sidofältets väf- 

 nad, utan i själfva exkretionsorganets. Ej heller är det sido- 

 fältens väfnad, som åtminstone hos Äscaris megalocephala om- 

 gifver exkretionskärlets »anastomos». Här liksom i hela sin 

 främre del är det omgifvet af ett tjockt lager kornigt proto- 

 plasma, tydligen utgörande själfva organets hufvudbeståndsdel 

 och till sin struktur alldeles olikt det i sidofältet. Den teck- 

 ning, Leuckart ^ lemnar är således i detta hänseende vilse- 

 ledande. 



Särskildt Bijtschli * betonar på flera ställen den själfstän- 

 diga ställning, utsöndringsorganen intaga gent emot sidofälten. 

 Och detta kan ej nog ofta ske. Leuckaet synes i motsats här- 

 till tillskrifva sidofälten en exkretorisk verksamhet. Det är ju 

 svårt att afgöra, huru härmed kan förhålla sig, men mot ett så- 

 dant antagande talar, att sidofälten äro lika utvecklade på båda 

 sidor äfven hos former med ensidigt exkretionsorgan. Sanno- 

 likast är väl, att sidofälten endast ha till uppgift att ur kropps- 

 vätskan upptaga näring, som sedan på osmotisk väg kommer 

 hela subkutikulan till godo. Och den förbindelse mellan dem 

 och exkretionsorganet, som i de flesta fall verkligen finnes, 

 torde vara af rent yttre natur. 



Men återvändom till exkretionsorganet och dess kärna. Vi 

 ha sett, att alla dessa stora, kärnlika kroppar hos Äscaris oscu- 

 lata och närstående, Äscaris rotundata, hos Äscaris megaloce- 

 phala och de andra med relativt symmetriskt utveckladt ex- 

 kretionsorgan äro homologa. Vi ha vidare sett, att de måste 

 anses vara gigantiska cellkärnor. Äro dessa slutsatser riktiga — 

 och därom synes mig ej kunna råda något tvifvel — så kan 

 man knappast anse det egenthga exkretionsorganet vare sig hos 

 Äscaris megalocephala och de med denna öfverensstämmande 

 eller hos Äscaris spiculigera och dess likar för annat än bil- 

 dadt af en enda cell. En slutsats, som redan Leuckaet, hvad 

 exkretionsorganet hos Äscaris spiculigera beträffar, synes hafva 

 kommit till (se of van p. 72). Exkretionsorganet skulle så- 



' Die menschlicheu Parasiten II, p. 31 fig. 14. 



^ Beiträge zur Kenntniss des Nervensystems der Nematoden, p. 91. — 

 Untersuchungen iiber freilebende Nematoden und die Gattung Chaetonotus^ 

 p. 398. 



