A MILVUS REGALIS TOJASAIROL 
St 
ar 
tulajdonsägokkal felruhäzottakat, melyek az eddigi irodalomban epen 
a Milvus ater s Buteo vulgaris tojasainak tulajdonai gyanant lettek be- 
mutatva, lefestve es adom (ll. tabla). 
A Magyarorszagban feszkelö ragadozöo madarak között a Milvus 
regalis tojasaival — a determinalast meghiüsitö — hasonlatossagot esak 
a fent nevezett Milvus aternel es Buteo vulgarisnal talalunk. Rendes 
teli madarunk, az Archibuteo lagopus, epen ily tojasokkal bir, de ez ha- 
zankban nem feszkel. Ritka vendegünk, a Buteo ferox (Gm.), szinten 
hasonlö tojasokat rak, de ez delkeleti alak leven, magyarorszagi toja- 
saival alig talalkozhatunk. A Buteo desertorum (Daud.) csak klimatikus 
valfaja a Buteo vulgarisnak, mert a kettö között biztos faji megkülön- 
böztetö jegy nem letezik. A Milvus aegyptius (Gm.), hasonlö okböl, esak 
deli alakja, legfölebb klimatikus välfaja.a Milvus aternek. 
A Milvus regalis hazankban rendszerint esak a siksagokon feszkel, 
hol helyenkent igen közönseges. Alföldünk azon kisebb «kerek erdeiben», 
melyek SI —100— 120 eves tölgyfak ältal alkottatnak s nagy kiterjedesü 
legelök es szabad tersegek között oazis-mödra terülnek el, esapatosan 
feszkel: azaz ily kisebb erdökben, ugyanazon idöben, 20—30 par is költ. 
ley peldäul a Debreezentöl delfel&e mintegy °/ı öranyira fekvö s 1873-ban 
alig 4 Imertföldnyi kiterjedesü «Pacz»-erdöben a jelzett ev tavaszan 
negy-Ötszöri kirandulas alatt, csak a könnyen hozzaferhetö feszkekhöl, 
39 darab tojasät gyüjtöttem. Az ily együtt feszkeles azonban sehogy senı 
viseli magan a feszektelepek belyeget, mert a feszkek az ily erdöeskekben 
meglehetösen egyenletesen vannak szetoszolva; az egyes feszkek között 
legalabb 150—200 lepes tavolsagot mertem. 
Legeyakoribbnak taläaltam Hajdü- es Szaboles miegyekben; Bäcs- 
Bodrog &jszaknyugati videkein is eleg közönseges, hol a dunaparti erdö- 
segekben talältam feszkelve, e megye delkeleti videkein, Tittelnel, Prr- 
zELn figyelte meg; Pest megye delnyugati szögleteben epen olyan elö- 
fordulasa van, mint Bäcs-Bodrog &jszaknyugati reszein, Halas videkeröl 
Laxaros K. gyakorinak emliti, ‚Budapest környekeröl pedig FRıvaLpszky 
Jinos sorolja fel; Torontäl- es Temes megyekben szinten közönseges, 
különösen az alibunari homokterületen (Kun); Jasz-Nagy-Kün-Szolnok 
megyeben sem ritka, ellenben Bekesben mar joval gyerebb, Gsongrad 
meeyeben pedig öpen ritka (Lararos). Az egesz Közep-Duna menteröl 
Ruvorr koronaherczeg, Homkyer €s Beeeum emlitik, azon megjegyzessel, 
hogy itt e faj sokkal ritkäbb a Milvus aternel. A dunantüli dombvideken 
