(5 i) a Bofill i F. Haas 



427 



20. Hyalinia (Polita) pura courquini (Bourguignat) 

 (Lám. I, figs. S-13) 



Zonites courqííini Bourguignat, Molí, nouv., lit. ou peu connus, XI déc. 

 (1870), p. 40, lám. 3, figs. 17-22. — Servain, Molí. Esp. Port. (1880), 

 p. 14. — Locard, Et. variat. malac, I (1881), p. 55. 



Helix courquini Hidalgo, Cat. icón, i descr. naol. terr. Esp., Port. i Bal. 

 (1875-84), p. 194. — Pfeiffer, Monogr. helic. viv., VII (1876), p. 538. 

 — Bofill, Crón. Cient., II (1879), p. 29; Cat. col. conch. Martorell 

 (1888), p. 44. 



Hyalinia courquini P¿tel, Cat. Conch. Samml., i.a ed. {1873), p. 86. — 

 Westerlund, Faun. Europ. molí, extram. prod. (1876), p. 25. — 

 Kobelt, Cat. europ. Faunengeb. leb. Binnenconch., 2.^ ed. (188 1), 

 p. II. — Pátel, Cat. Conch. Samml., 2.^ ed. (1883), p. 117. — Tryon, 

 Man. oí Conch., 2.^ ser., II (1886), p. 153. — Chía, Mol. terr., ag. dulce, 

 Barcelona (1887), p. 8. — Pátel,. Cat. Conch. Samml., 3.^ ed. vol. II 

 (1889), p. 59. — Saint Simón, Catal. coll. (1891), p. 22. — -Fagot, 

 Hist. Mal. Pyr. franc. esp. (1892), p. 41. — Serradell, Sota Terra, 

 (1909), p. 135. — Marcet, Rev. Montserr., III (1909), p. 304. — 

 Faura, Mem. R. Soc. Esp. Hist. Nat., VI (1910); p. 566. — -Bofill, 

 Butll. Inst. Cat. Hist. Nat., XVI (1916), p. 79. 



Hyalima {Polita) courquini Serradell, Butll. Inst. Cat. Hist. Nat., VIII 

 (190S), p. 6; Sota Terra (1909), p. 169. 



Barcelona (Bourguignat, Martorell); (Bofill), molts exem- 

 plars; (Hidalgo, Pfeiffer, Servain, Locard, Pátel, Westerlund, 

 Kobelt, Tryon, Chia, Saint- Simón, Fagot, Rosáis). 



Avene d'En Roca, Corbera (Serradell, Faura). 



Montserrat (Serradell, Marcet). 



La localitat clássica d' aquesta especie és Sarria, prop de 

 Barcelona, si bé es troba també en la muntanya de Montjuich. 



Amb tot i la constancia deis carácters atribuíts a Hyalinia 

 courquini, no els considerem de bastanta imxportáncia per a que 

 constitueixi una especie independent. Com pot veure's am.b la 

 figura que donem d'un exemplar procedent de la localitat 

 clássica, o sigui Sarria, de Barcelona, la courquini ofereix totes 



