460 Junta de Ciéncies Naturals de Barcelona (84) 



Pobla de Lillet (BofiU), molts exemplars; (Haas), molts 

 exernplars. 



Entre Pobla de Lillet i Castellar d'En Huch (Haas), i exem- 

 plar. 



Castellar d'En Huch, prop les íonts del Llobregat (Bofill), 

 I exemplar; (Haas), 10 exemplars. 



Com hem dit en nostre treball sobre el Noguera Pallaresa 

 (Treb. Mus. Ciénc. Nat. Barcelona, X (1920), p. 26, lám. 2, 

 figs. 13-25), consideren! H. barcinensis com la raga local de 

 H. striata Drap. característica de la regió catalana i reempla- 

 9ant allí a H. striata pallaresica, que sembla confinada a la 

 vessant del Pireneu central. 



Respecte d' exemplars d'ambdues formes procedents de loca- 

 litats poc elevades, encara hi ha possibilitat de distingir-les, 

 essent H. barcinensis, comparada amb H. pallaresica, mes 

 ñnament estriada i presentant 1' obertura menys circular per 

 falta de connivencia deis marges columeMar i superior. (Ve- 

 gin-se aqueixes diferencies en les figs. 13-25 de la lám. 2 del 

 treball esmentat i les figures de les lamines que acompanyen 

 el present estudi.) 



En quant ais individus de Falta muntanya de les dues 

 formes en qüestió, cal confessar que ens és impossible distin- 

 gir-les; perqué també les formes d'alta muntanya de H. barci- 

 nensis, peí major enculliment característic d'aquestes formes, 

 l'últim anf ráete és mes inflat i 1' obertura mes circular, a mes 

 de teñir la superficie menys finament estriada, eliminant-se 

 així les peques diferencies que podrien distingir-la de formes 

 corresponents de pallaresica. 



Com la H. striata pallaresica, H. striata barcinensis varia 

 notablement respecte del diámetre i de 1' altura. Les dimensions 

 de les formes del baix Llobregat son: diám. 9 a 7, alt. 6 a 4*5 mil. 

 Un exemplar de Barcelona té les mides extraordináries: diá- 



