(85) A. Bofill i F. Haas 461 



metre 9, alt. 7 mil. Les d'alta muntanya no varíen tant, essent 

 generalment menys elevades que les de la valí baixa. Les de 

 Pobla de Lillet varíen entre diám. 7 a 5, alt. 5 a 3 mil. 



Per ses dímensions extraordináries fem esment d'un exem- 

 plar de barcinensis existent en la coMecció Bofill, procedent de 

 Santa Coloma de Gramanet en la veina conca del Besos, que 

 té: diám. 14*5, alt. 8'5 mil. 



Nostres figures de la lám. i representen: figs. 28-33, ^^ 

 exemplar gran de Barcelona; la 34, un petit de Sarria, i les 

 35-39. u^ de Guardiola. 



Foques páranles sobre les denominacions que continuem 

 en nostra sinonimia de H. striata harcineíisis: Abans de la pu- 

 blicado de la denominació barcinensis per Bourguignat, 1868, 

 es citava aquesta Helix com H. striata Draparnaud o H. cape- 

 rata Mtg. Un sola vegada es troba la cita derogata (n.° 15, p. 29); 

 pero s'ignora si es tracta d'exemplars deprimits i molt estriats 

 de barcinensis o solament d'una equivació de localitat. 



H. aff. heripensis, citada per Romaní en Torre de Clrara- 

 munt, segons F exemplar que havem examinat, correspon a la 

 H. barcinensis. 



La citació de H. acosniia per Almera i Bofill, de Ca'n Ubach 

 de Rubí, ha sigut originada per exem.]51ars de H. barcinensis 

 del tipu muntanyenc, semblants ais de Pobla de Lillet, baixats 

 de Sant Lloreng del Munt per la riera de les Arenes. Els citats 

 per aquests autors de Martorell hauran baixat peí Llobregat 

 des de sa alta conca. També H. marceti representa una tal 

 forma de muntanya que procedeix de Montserrat. 



Respecte de la introducció de la denominació barcinonensis 

 en comptes de barcinensis, deu rebutjar-se com superfina, com 

 contraria a les Ueis de la nomenclatura. 



La H. bruchiana (nom. nud.), segons un exempla.r auténtic 

 de Fagot que tenim a la vista, és idéntica la barcinensis. 



