464 Junta de Ciéncies Nahiraís de Barcelona • (88) 



Fora de la conca del Llobregat es troba H. montserraíensis 

 en la vessant de la conca del Besos, de Sant Lloren9 del Munt, 

 en Castellar del Valles, Gallifa, turó de Solanes de Sant Feliu 

 de Codines i en la serra del Farell sobre Caldes de Montbuy. 

 En les muntanyes litorals d'ambdues conques está substituida 

 per H. {Candidulaj striata hetuloiiensis BofiU, de qué tot seguit 

 anem a tractar. 



La molta semblan9a de H. montserratensis amb H. [Candi- 

 dula) rozeti Michaud, d' Argelia, induí ais primers malacólegs 

 que parlaren de la forma de Montserrat a referir-la a la última 

 esmentada, segons pot veure's en nostra llista sinonímica. 



39. Helix (Candidula) striata beíulonensis Bofill 

 (Lám.. II, ñgs. 14-19) 



Helix montserratensis var. betulonensis Bofill, Crón. Cient., II (1879), 

 p. 8 1; Mem. R. Ac. Cieñe. Barcelona, 3.^ ép., II (i8q8), pp. 332, 339. 



Jacosta betulonensis Thieux, Butll. Inst. Cat. Hist. Nat., VII (1907), 

 PP- 37-39- 



Vallcarca, prop de Barcelona (Boñllj, 2 exemplars cuUits 

 morts. 



Gavá (Bofill;, 2 exemplars cuUits morts. 



Fora de la conca del Llobregat es coneix eixa forma, de la 

 del Besos en les localitats següents: Badalona, Santa Coloma 

 de Gramanet (molts exemplars) i Sant Geroni, sobre Horta 

 (BoñU). 



Els exemplars de les dues localitats de la conca del Llobre- 

 gat, si bé permet llur conservació la determinado inequívoca, 

 no es troben en estat satisfactori per a donar-ne la figura, per 

 qual motiu tenim que recorrer a exemplars de Santa Coloma 

 de Gramanet per a fer reflexions sobre les afinitats d'aquesta 



