484 JunLa de Ciéncies N aturáis de Barcelona ( 108 ) 



La H. holosii no ha sigut mai retratada; son autor (1. c.) 

 la cita de ]\Iontserrat i de Santa Magdalena de Puigsacau, 

 prop d'Olot. De sa diagnosi resulta que és una forma molt 

 semblant o, millor dit, idéntica a H. sericea hofüliana, i en 

 realitat no hem trobat altra cosa en ambdues localitats. Les 

 diferencies que son autor estableix entre sa holosii i la hofil- 

 liana, o sigui l'umbilic menys dilatat, sos nombrosos péls 

 allargats que donen al test un aspeóte envellutat i 1' obertura 

 mes cordiforme no teñen bastant importancia per a separar- ne 

 una d' altra. 



Fagot (1. c), que atribueix a sa hofilliana les mides diám. 6 

 i alt. 2 '5 a 2*75 mil., la compara a H. martorelli. Nosaltres 

 participem d' aquesta opinió i la considerem molt añne a aquesta 

 última, perqué és, com ella, una forma local de H. ( Fruticicola) 

 sericea. 



Difereix d'aquesta última per sa forma molt mes aplanada, 

 molt angulosa quasi carenada, per l'umbilic mes gran, per la 

 falta quasi absoluta del cordó llabial de 1' obertura (lám. 3, 

 figs. 1-7, d'exemplars de Montserrat, un gran sense péls i un 

 altre petit de superficie envellutada). 



54. Helix (Hygromia) limbata odeca Bourguignat 



Helix limbata Salvañá, Mem. R. Ac. Ciénc. Barcelona, 2.^ ép., I (1884), 



p. 417. 

 H. o'^eí;a Eourguignat in Locard, Prodr. malac. France, 1882, o. 69, 314. 

 H. {Hygromia) limbata odeca, BofiU, Haas i Aguilar-Amat, Treb. Inst. 



Cat. Hist. Nat. IV (1918), p. 29; lám. 3, figs 4-9. — Bofill i Haas, 



Treb. Mus. Ciénc. Nat. Barcelona, IX (1920), p. 26; Id., X (1920), 



p. 27; Id., XII (1920), p. 31. 

 H. hylonomia Maluquer, Bol. R. Soc. Esp. Hist. Nat. (1904), p. 123. 



Pobla de Lillet (Maluquer). 



No tenim inconvenient en continuar entre els moMuscos 

 de la conca del Llobregat, la citació de Maluquer, si bé no 



