(I2Q) a. Bofill i F. Haas 505 



Helix almevai Locard, in Almera y Bofill, Mem. R. Ac. Ciénc. Barcelona, 

 3.* ép. IV, n.° 33 (1903), p. 13, lám. i, fig. 2. — Faura, Mem. R. Soc. 

 Esp. Hist. Nat., VI (1911), p. 539. 



Respecte de les relacions entre les dues varietats de H. cíe- 

 perdí i H. almerai cal dir lo següent: 



La var. globulosa de depereti es distingeix solament de la 

 var. viajor per teñir aquella mig anfracte de menys. 



En quant a la depereti, així descartada de ses varietats, no 

 difereix de H. almerai per altra cosa sino per teñir 1' espira 

 menys elevada i els anfractes mes inflats. 



Aqüestes diferencies son menys importants que les que 

 s' observen entre els extrems de variació de H. aspersa, en qual 

 sinonimia deuen continuar-se. 



L' obertura menys transversal que ofereixen aquests exem- 

 plars fóssils i que sembla apartar-los de la aspersa, s'explica 

 per l'estat en qué es troben, que consisteix en motllos que no 

 conserven, per tant, la integritat del peristoma reflex. Tot el 

 que s'ha conservat del peristoma és la part d'inserció del marge 

 superior; pero la part del marge extern, que és la mes reflexa 

 i que, perxó, dona a l'obertura l'aspecte transvers, no s'ha 

 conservat. 



Locard aproxima ses dues especies al grup de H. nemoralis 

 Linné, pero admet que H. almerai pot referir-se també al de 

 H. aspersa, opinió que no difereix molt de la nostra que acabem 

 d' exposar. 



68. Helix (Archelix; punctata Müller 

 (Lám. I, fig. 26) 



Helix punctata Müller, Verm. terr. fluv. hist., II (1774), p. 21. — Ross- 

 mássler, Malak, Bl., I (1854), P- 164. — Hidalgo, Catál. icen, descr. 

 mol. terr. Esp., Port., Bal. (1875), p. 205. — Kobelt, Jarhb. deutsch. 



