592 Junta de Ciéncies N aturáis de Barcelona (216) 



Amnícola roigiana Salvañá, Crón. Cient. Barcelona, X (1887), p. 141. 

 A. monjoi Chía, Mol. terr. agua dulce Barcelona (1887), p. 14. 

 A. vallensana Almera y Bofill, Bol. mapa geol. España, 2.» ser., IV 

 (1898), p. 83, lám. 5, fig. 23. 



Barcelona (Bofill, Chía, Salvañá). 



Ca'n Tunis (Paladilhe, Servain); (Martorell), molts exem- 

 plars; (Boñll), molts exemplars; (Salvañá), molts exemplars; 

 (Letourneux i Bourguignat, Fagot); (Aguilar- Amat) , molts 

 exemplars; (Haas), molts exemplars. 



Entre Hipódrom i boca del Llobregat (Bofill), molts exem- 

 plars; (Aguilar- Amat), molts exemplars. 



Boca del Llobregat (Bofill), 8 exemplars; (Zulueta). 



Aluvions del Llobregat, en sa boca (Gros), 2 exemplars, 



Prat del Llobregat (Bofill), molts exemplars; (Maluquer); 

 (Aguilar- Amat), molts exemplars; (Rosáis), m.olts exemplars. 



Estany de Remóla (Aguilar- Amat), molts exemplars. 



Castelldefels (Sagarra); (Haas), molts exemplars, 



Ca'n Ubach de Rubí (Almera i Bofill), 11 exemplars sub- 

 fóssils. 



Terrassa (Bofill), molts exemplars. 



Capellades (Romaní), subfóssils. 



L'estudi de molts cents exemplars ens ha convengut que 

 és impossible mantihdre la separado de les dues especies clás- 

 siques de Draparnaud Amnícola similis i A. anatina. Reunint 

 aqüestes amnícoles baix la denominado mes antiga de A. si- 

 milis ens donem compte de lo atrevit de nostre procedir; pero, 

 com ja hem dit, l'estudi de nostre material tan nombrós ens ha 

 ensenyat que els tipus draparnaudians no sois s'enllacen per 

 transicions insensibles, sino que no son els extrems d'aquesta 

 cadena de formes. 



Les dues formes, tais com les entenia Draparnaud, no es 

 troben juntes en totes les localitats: nosaltres les tenim de les 



