646 Jimia de Ciéncies Nalurals de Barcelona (270) 



i H. {Eohania) vermiculata MülL, la primera que puja fins a 

 Guardiola i la segona fins a Mura; pero l'área de dispersió de 

 aqüestes dues especies mengívoles ha sigut augmentada per la 

 intervenció de l'home. 



A mes de les formes corresponents a les tres zones geogra- 

 ñques distingides per nosaltres, es cita de Barcelona el Malaco- 

 limax valentianus Fér., que ja pertany a la regió valentina. 



Basta fixar-se en les preinsertes fáunules de la conca del 

 Llobregat, per a fer-se carree de les relacions existents entre 

 les f aunes de les tres zones esmentades. 



Tractarem aquí solament de la dispersió d'algunes formes 

 que surten notablement de la zona que els hi correspon: 



Po7natias obscurus martorelli Bgt., que coneixem des 



d'Olius, prop Solsona, fins a Castelldefels a la vora 



del mar; 

 Helix [Xerophila) variahilis Drap i 

 H. {Xerophila) arigonis Rossm., que s'han propagat 



des del litoral fins a la Pobla de Lillet, mentres que 

 H. [Xerophila) maritima Drap. s'introdueix solament 



fins a Igualada i Monistrol de Montserrat; 

 Clausilia [Papillifera) bidens L., descoberta per En Sa- 



garra, bastant lluny del mar, a Gélida; 

 Paludesirina acida Drap., i 

 P. brevispira Drap., trobades a Cepellades, o sigui a 



70 km. en línia recta del mar, i en aigua dolga del 



tot, per En Romaní. 



Les relacions mes interessants s' observen en la fáunula de 

 Guardiola, on es troben reunides unes poques formes litorals 

 i alt-pirenaiques, amb altres montserrá tiques i moltes de la 

 zona prepirenaica. 



Compararem ara les f aunes de les tres zones de la conca del 



