40 histitucià Catalana d'Història Natural (32) 



39. Pupa (Modicella) megacheilos goniostoma Küster 

 (Làm. IV, figs. 6-7. de angulata, entre Seira i Chia) 



Pttpa goniostoma Küster, in Mart. Chemn. Conch. Gab., gen. Pupa (1845), 



p. 53; làm. 5, f. 1-3. 

 P. le-ptocheilos Fagot, Bull. Soc. Hist. Nat. Toulouse (1879), p. 239. 

 P. angulata Fagot, Gat. raz. mol. Essera (i888), p. 16. 



El tipu de P. megacheilos Crist. et Jan, viu en els Alps, r 

 son representant en els Pirineus és una forma que es dis- 

 tingeix per sa tendència més o menys marcada a presentar 

 una angulositat en la base de l'obertura. Aquesta forma fou 

 denominada per Küster P. goniostoma, aludint a n'aquesta 

 particularitat. 



Els exemplars que no presenten tan marcada l'angulosi- 

 tat foren denominats per Fagot P. leptocheilos i els que, al 

 contrari, la tenen exagerada, els distingí amb el nom de 

 P. angulata. 



Les diferències en la denticulació, esmentades per Fagot 

 i Locard, són independents de la forma de l'obertura, però 

 depenen de l'edat i del desenrotllo dels individus. 



Graus (Navàs), i exemplar de goniostoma. 



Entre Campo i Venta d'Avi (Fagot). 8 exemplars, dels 

 quals hi ha 5 goniostoma i 3 leptocheilos (alt. y'S a 1 1; diàme- 

 tre 2 a 2'5 mil.) 



Pont d'Argoné, entre Campo i el Run (Haas). gS exem- 

 plars dels que més de la meitat corresponen a leptocheilos i els 

 demés a goniostoma (alt. 8 a 1 1; diàm. 2 a 2'5 mil.) 



«Salto del Caballo», entre Campo i Seira (Fagot. Haas). 

 65, la mitat aproximadament corresponen a leptocheilos, els 

 demés a goniostoma i angulata. units per transicions insen- 



