(2i) Artur Bofill, F. HüíiXS i J. B. d'AfruiL•r-Ainj.t 2y 



26. Hèlix (Hygromia) limbata odeca Bourguignat 

 (Làm. III, íigs. 4-6, de odeca i 7-9, forma hylonomia) 



Hèlix limbata Draparnaud, Hidalgo, Gat. icon. i descr. (1875), làm. J3, 



f. 240-245. 

 H. odeca Bourguignat, Locard, Prodr. raalac. France (1882), p. 69 i 314. 

 H. hylonomia Bourguignat, Locard, 1. c, p. Og 1315. 



Havem reunit les dues espècies de Bourguignat baix el 

 nom de limbata odeca, perquè ambdues poden considerar-se 

 com formes de H. limbata Draparnaud, oferint diferències 

 d'escassa importància sistemàtica les H. odeca i H. hylo- 

 nomia. 



La H. limbata de les regions N. i S. pirenaiques ofereix 

 una facies un poc diferent de la típica de Draparnaud, com 

 es representa en Moquin-Tandon (Hist. nat. moll. France 

 (i885; t. 2, p. 194) làm. i5, f. 38, 39), Locard, (Coq. terr. 

 France (1894), p. io5, í. 122, 123), i Germain (Moll. France 

 (1913), t. 2, p. 122; f. 104 i 107). 



La forma pirenaica, en la que pot també incloure 's 

 H. íassW Bourguignat (Bull. Soc. malac. France, t. i (1884), 

 p. 367), de l'Ariège, presenta un aspecte més elevat, globu- 

 lós i l'umbilic molt petit, quasi cubert per la terminació del 

 peristom a que es reflexa, envers l'esmentat umbilic. 



Les il•lustracions de Hidalgo, 11. c. , corresponen a aquesta 

 forma pirenaica, per qual motiu les hi referim. • 



En quant a H. odeca i H. hylonomia, sembla que aquei- 

 xa última prefereix les regions menys elevades que laltra, 

 que puja fins a l'altitut de 2,200 metres. 



Com se veurà en les següents indicacions de localitats, 

 comença H. hylonomia, quasi amb exclusió de H. odeca, en 



