8 



Ač zkoumání svá, lymfatických buněk oligochaetův vůbec se dotýkající, dosud pro ne- 

 dostatek času ku konečným resultátům přivésti jsem nemohl, nicméně jest mi označiti náhled 

 Kiikenthalův za mylný v mnohém ohledu. Lymfatické buňky Tubificidův a oligochaetův 

 vůbec představují bud utrhlé a volně v dutině tělní probíhající žlázy chloragagenní, neb em- 

 bryonální buňky mesoblastické a nemohou na cévě ventralní vznikati již proto, že dotyčná 

 céva není těsně spojena s orgány exkrečními, jak Nasse a Kükenthal se donmívají, a že 

 tudíž domnělé vznikající buňky lymfatické nejsou nic jiného než jednobuněčné žlázy, vývodní 

 chodbu orgánu exkrečního pokiývající. 



Na konec zbývá ještě zmíniti se o póru tělním, jímž dutina tělní na venek sou- 

 visí. O tomto pojednává velmi důkladně prof. Vejdovský ve velkém svém díle, i zbývá mi jen 

 doložiti, že podařilo se mi jej konstatovati téměř u všech našich Tubificidův. Nalézá se vždy 

 na samém vrcholu laloku čelního a zejména tím, že zvíře krycím sklíčkem násilně stlačuje se, 

 velmi dobře spůsobem pokusným dokázati se dá. 



Apparat zažívací. 



Apparat zažívací u Tubificidů skládá se z těchto částí: 1. z dutiny ústní, 2. pha- 

 ryngu, 3. oesophagu, 4. žaludku střevního, 5. konečníku. 



Ústa Tubificidův umístěna jsou na spodu v zadní části hlavy i otevírají se na venek 

 dlouhou štěrbinou příční. Stěna úst vyložena je epithelem kubickým, nevířícím a málo jen se 

 lišícím od buněk hypodermalních, jež i v tom napodobuje, že obdán je značným povlakem 

 kutikulárním. Jinak upevněna jsou ústa na stěnu tělní složitým systémem svalů, jimž i me- 

 chanika pohybův ústních přísluší. Počítati sem dlužno skupinu svalů radiálních, šikmo ku 

 stěně tělní se ubírajících, a to jednak od pysku svrchního, jednak od pysku doleního, pak 

 i svaly okružné, těsně celou stěnu ústní okruhem svírající. 



Pharynx Tubificidů představuje rouru nahoře i dole, jednak však i po stranách 

 stlačenou a sahající u někteiých forem do segmentu třetího (Limnodrilus Hofimeisteri, Ilyo- 

 drilus coccineus), u většiny však do segmentu pátého. 



Pharynx Tubificidů je vychlípitelný a funguje při tom zejména stěna hoření, jež značně 

 je stloustlá než stěna dolení. Vyložen je pharynx epithelem vířivým a to dle stěn rozdílným. 



Stěna dolení tvořena totiž obyčejným epithelem kubickým, kdežto epithel stěny hoření 

 složen je z buněk cylindrických, značně protažených a opatřených malým elliptickým jádrem. 

 Na epithel, jehož povrch opatřen je zřetelným povlakem cuticulárním, následuje vrstva sva- 

 lová, jež zejména na hoření stěně pharyngu je vyvinuta a jako dvojitá vrstva jemných vláken 

 svalových vždy patrná. Pohyb pharyngu řízen opětně složitelnou soustavou svalů: jsou to 

 jednak protractores mezi přídou pharyngu a stěnou laloku čelního se upevňující, jednak 

 retractores mezi zadní partií pharyngu a stěnou tělní šikmo probíhající. 



Do pharyngu ústí dále žlázy septální, jichž přítomnost teprv v čase nejnovějším kon- 

 statována byla. Sledoval jsem je téměř u všech našich Tubificidův a vždy představují dvé ne- 

 pravidelných těles po obou stranách pharyngu se táhnoucích a teprve na přídě jeho se spo- 

 jujících, kdež též na hoření stěně bez jednotného vývodu v dutinu jeho ústí. Složeny jsou 



