18 



toliko v době pohlavnosti cévy posledních dvou segmentů obejímajíce vaky chámový a vaječný 

 poněkud tvar a úkol svůj proměňují, jak později ještě uvedeno bude. 



Ve všech následujících segmentech tělních přicházejí rovněž cévy postranní, spojení 

 mezi cévou ventralní a dorsalní uskutečňující. Kdežto však v předních segmentech tělních 

 cévy postranní volně v dutině tělní probíhají, přiléhají tuto těsně ku stěně tělní, čímž s inte- 

 gumentem ve styk přicházejíce, zásobování jeho tekutinou krevní obstarávají. 



Tyto kličky postranní (Claperědovy anses periviscerales) podle svého i-ůzného vý- 

 voje bud jednoduše probíhajíce, bud v celou integumentální sít cévní se rozvětvujíce, dosti 

 patrně pro různé rody jsou karakteristickými. 



Nejjednodušší poměry kliček postranních sledovati lze u většiny rodů našich Tubifi- 

 cidů (Tubifex, Psammoryctes, Lophochaeta, Spirosperma, částečně i Limno- 

 drilus). V každém zadním segmentu u těchto rodů probíhají kličky postranní takto : 



Těsně před zadním dissepimentem každého segmentu vychází po každé straně z cévy 

 dorsalní kapillarovitá cévka, jež brzy ku stěně tělní přiléhá, po této pak až téměř ku před- 

 nímu dissepimentu postupuje; náhle však se obrací a opětně na zad postupuje, aby před dis- 

 sepimentem zadním s cévou ventralní se spojila. Tento spůsob průběhu kliček postranních 

 nevykazuje tedy patrného rozvětvení v integument, které však již u Limnodrilus Hoffmei- 

 steri (viz Vejdovský, Systém etc.) velmi význačně na jevo vystupuje. Céva, jež tuto z dorsalní 

 cévy byla vyšla, přiblíživši se k stěně tělní obrací se sice k cévě ventralní, zároveň však vy- 

 sílá k stěně tělní tré větví cévních, jež v integument vcházejíce, složitou síť cévní vytvořují. 

 Největšího rozsahu dochází skutečně integumentální síť cévní u Ilyodrila, kdež 

 kličky postranní velmi složitým spůsobem se rozvětvujíce, proplétají v podobě více méně pra- 

 videlného sítiva integument každého segmentu zadní části tělní. 



Tak zejména v segmentech nejzadnějších dochází jmenovaná síť, zvláště pro velikou 

 průzračnost této partie tělní velmi dobře pozorovatelná, také pravidelnosti, že úplně spoleh- 

 livě rozpoznati a popsati se dá (T. II. F. 3.). Těsně před zadním dissepimentem každého 

 segmentu vybíhají totiž z cévy dorsalní dvě větve postranní (kď), které nespojují se bezpro- 

 středně s cévou ventralní, nýbrž směřují k oběma postranním čarám tělním, kdež v integument 

 vstupují a zvláštní prstenec cévní (p^) vytvořují, jenž celý segment obejímá. Z tohoto prstence 

 cévního vybíhá pak u velké pravidelnosti do předu i do zadu velký počet parallelně seřaděných 

 kapillar (ca^)), jež až do středu dotyčného segmentu postupujíce tuto v podobný prstenec (pi) 

 ústí, jenž opět po obvodu celého segmentu obíhá. Z tohoto prstence odlučují se teprve dvě 

 cévy (Jev), jež od obou postranních stěn tělních vybíhajíce po krátkém průběhu dutinou tělní 

 přímo v cévu ventralní ústí. Poněvadž pak ze zadního prstence cévního do zadu a z předního 

 do předu četné rovnoběžné větévky vybíhají a s cévními integumentalními prstenci sousedních 

 segmentů se spojují, prostírá se v integumentu celého těla (neboť i v prvních segmentech těla 

 u Ilyodrila, jak z předu vylíčeno, cévní síť integumentální se nalézá) velmi bohatá síť cévní, 

 která složitostí svou Ilyodrila zvlášť mezi ostatními Tubificidy vyznačuje. 



Vedle Ilyodi"Ua vyznačuje se však Bothrioneuron karakteristickou integumentální 

 sítí cévní. Tato není však nijak pravidelnou, nýbrž jeví se býti dosti složitou spleteninou jemných 

 kapillar v podélné ose tělní většinou probíhajících a za původ svůj větší větve cévní majících, 

 jež v průběhu svém často jednotlivé segmenty napolo obejímajíce opětně vznik svůj v kličkách 



