20 



sítě cévní nastupuje tím, že přítomna je céva subintestinalní. Do této cévy ústí pak veškeré 

 prstencovité cévy okružní, jak zejména velmi patrno to v prvních segmentech, jimiž řečená 

 céva prochází, jakož i vystupuje z ní v každém segmentu ona jednoduchá spojná céva, jež 

 v cévu ventralní se ubírá. Ještě značnějších změn dochází sít cévní v segmentech oesophage- 

 alních. Po hřbetní straně oesophagu postupující céva supraintestinalní substituje tuto cévu 

 dorsalní i vycházejí tudíž veškeré cévy okružní z cévy supraintestinalní. Pokud se dotyce cév 

 spojných, přivádějících síť cévní ve spojení s cévou ventralní, nebývá v každém segmentu pří- 

 tomna céva toliko jediná, nýbrž několik takových, což zejména o segmentu sedmém platí. 

 Cévní síť tohoto segmentu, zvláště však segmentu osmého (v němž nalézají se obě pulsující 

 cévy postranní), nade vše jest význačná (T. II. F. 5 a 6). Cévy prstencovité i podélné jsou 

 tuto kapillarovitě ztenčeny, však tak přečetný, že vytvořují na této partii roury zažívací síť 

 cévní nejhustší a nejkomplikovanější. 



Zkoumaje za účelem srovnávacím střední síť cévní některých Naidomorph, nalezl jsem 

 tuto nejsložitější na tak zv. naduřenině oesophagealní (Kopferweiterung, Vejd.), jež 

 téměř u všech Naidomorph přichází. Lze tudíž za to míti, že komplikovaná síť v segmentu 

 sedmém a osmém u Tubificidů přicházející jest obdobná oné, jež naduřeninu oesophagealní 

 u Naidomorph oplétá. 



Po vylíčení organisace systému cévního nutno bude též pojednati šíře o mechanice 

 oběhu tekutiny krevní v popsaných právě cévách. Panujeť zásadní rozdíl mezi oběma 

 hlavními kmeny cévními: kdežto céva dorsalní jest stažitelná, tekutina ki-evní po- 

 stupuje pak v této od zadu do předu, jest céva ventralní nestažitelna, tekutina pak 

 krevní v ní probíhá od předu do zadu. Uvedeme-li oběh tekutiny krevní v obou hlavních 

 kmenech cévních ve spojení s oběhem krve cév postranních, bude pak postup tekutiny ki-evní 

 v celém systému cévním as následující: 



Céva dorsalní pulsujíc v celém svém průběhu žene tekutinu krevní jednak ku 

 před«, jednak odvádí ji do cév postranních. Pokud céva dorsalní na rouře zažívací probíhá, 

 soustředěna je v ní veškerá oxydovaná tekutina krevní i odváděna je toliko do postranních 

 kliček cévních ; jakmile však céva dorsalní segmentu devátého dosáhla, dělí se proud ku předu 

 hnané tekutiny krevní ve dva proudy : jeden ubírá se do cévy supraintestinalní, jež nad celým 

 oesophagem probíhá, druhý pak do vlastní cévy dorsalní, jež nyní volně až do laloku čelního 

 postupuje. 



Z cévy supraintestinalní vhání se tekutina krevní toliko do jediného páru cév po- 

 stranních: jsou to obě pulsující cévy postranní, srdce starých autorův. 



Volná céva dorsalní odvádí tekutinu krevní v každém segmentu do jednoho pái"u cév 

 postranních; když byla až v lalok čelní dostoupila, převádí zbylou tekutinu krevní do známé 

 vidlice ventralní. Tím změněn je proud veškeré ku předu se beroucí tekutiny krevní ve směr 

 opačný i postupuje nyní v celistvé cévě ventralní směrem předozadním až k segmentu osmému. 

 Na počátku tohoto dělen je proud hlavní opět ve dva parallelně jdoucí: směrem jedním od- 

 chází krevní tekutina do cévy subintestinalní, směrem druhým ubírá se vlastní cévou ven- 

 tralní. Táž céva přijavši pak obě pulsující cévy postranní segmentu osmého odchází značně 

 sesílena dále do zadu. V každém z následujících segmentů přibírá céva ventralní tekutinu 

 krevní z kliček postranních, zároveň však též jistou část odvádí. Při popisu organisace sy- 



