31 



chitinovitému se vztahující jsou tak zvané spiralné svaly penisové. Svaly tyto, jež ostatně 

 i u jiných rodův, ačkoliv v menším vývoji, konstatovány byly, jsou rozměrů značných, tvaru 

 pásovitého i obtáčejí spirálovitě pochvu penisovou, na niž konti-akcemi svými k vychlípení 

 penisu směřujícími vydatně působí. Poněvadž dotyčné svaly, jak podotčeno bylo, více méně 

 vyvinuty u všech rodů penisem opatřených se vyskytují, nutno bylo zrušiti Eisenem utvo- 

 řený rod Camptodrilus, do něhož jmenovaný autor vřadil ony formy Limnodrilů, u nichž 

 jediné řečené svaly penisové existovati měly. 



Pokud se penisu dotýče, odchyluje se rod Ilyodrilus opětovně od ostatních našich 

 Tubificidů. Chámovod tohoto zajímavého rodu nemá totiž penisu. Atrium prodlužuje se 

 v delší chodbu, jež bezprostředně na venek ústí (T. III. F. 1. cha). Eisen ve své zprávě 

 předběžné popisuje penis u všech specií tohoto rodu, vždy však popis tento nutno vztahovati 

 na prodlouženou chodbu atriovou, jež ostatně s okolním integumentem na venek vychlípiti se 

 může. Systém volných svalů (sv) upevněných mezi stěnou tělní a stěnou atria umožňuje toto 

 vychlipování, jemuž ostatně podléhá i zevnější část schránky chámové téhož i ostatních rodů 

 Tubificidů. Celkem stavěn je chámovod llyodrila v této příčině dle typů nižších, jak ku př. 

 přirovnání s chámovodem u rodů Styl ar ia (Naidomorpha) a Chaetog aster (Chaetogastri- 

 dae) ukazuje. Však i v jiném ohledu shoduje se Ilyodrilus se jmenovanými právě zá- 

 stupci skupin nižších. Chámovod těchto forem postrádaje penisu, svěřuje funkci přidržovací 

 v době výkonu pohlavního apparátu jinému, jejž tuto skupina štětin pohlavních representuje. 

 Totéž děje se také u llyodrila, u něhož náhradou za penis přítomny jsou pravé štětiny po- 

 hlavní (T. IV. F. 13. d^, d..). Jsouť umístěny v počtu dvou až čtyř ve zvláštním váčku před 

 každým z obou otvorů párovitých chámovodů a tvarem svým na prvý pohled rozeznati se dají 

 od ostatních štětin tělních. 



K chámovodům Tubificidů těsně funkcí svou di-uží se schránky chámové (recep- 

 tacula seminis, T. III. F. 2. 5. 10. 13.), přijímající vlákna chámová při sbydlení penisem vy- 

 cházející. Schránky chámové přítomny jsou u všech Tubificidů, vyjma případ jediný, o němž 

 na konci řeč bude, i umístěny jsou v segmentu desátém, v němž i na venek ústí. Celkem 

 nutno na každé schránce chámové rozeznávati dvé podstatných částí: část vnější čili 

 chodbu nebo-li hrdlo a část vnitřní nebo-li vlastní schránku chámovou. 



Hrdlo schránky chámové (T. III. F. 5. chv) jest válcovité, buď krátké, buď dlouhé, 

 vždy však vyloženo epithelem značně stlustlým, často mocným (zejména v partii hořejší) kuti- 

 kulárním povlakem opatřeným (ep). Silná vrstva svalů okružních (vro) a na tuto sledující 

 vrstva svalů podélných (vl) obejímají vnitřní stěny tohoto hrdla, které mimo vlastní kontrakce 

 své i na venek vychlipovati se může. Tuto činnost vychlipovací opětně vykonává skupina 

 svalů volně mezi stěnou tělní a stěnou schránky chámové upevněných. 



Vlastní schránka chámová jest tvaru nejčastěji vejčitého (T. III. F. 10. vr), 

 někdy vakovitě (zejména u Limnodrilů) nepravidelného (T. III. F. 5. vr). Tlusté stěny její 

 vyloženy jsou epithelem žláznatým (ep), jenž tvořen jest z velikých buněk s obsahem jemně 

 zrnitým a velikým jádrem. Epithel tento u některých forem bývá žlutavě sbarven (zejména 

 u Limnodrilus Hoffmeisteri a Claparedianus), ačkoliv vzhledem k některým svým 

 pozorováním nemohu říci, že by zbarvení toto typicky konstantním u téže formy bylo. Vrstva 

 svalů příční a podélná na vrstvu epithelialní se ukládající doplňují strukturu vlastní schránky 



