38 



1. Genus llyodrilus Eisen. 



1. Spec. llyodrilus cocclneus Vejd. 



Syn. Tubifex coccineus Vejd. 1874; llyodrilus fragilia Eisen? 1879; Tubifex rivulorum var. coccineus 

 Vejd. 1884. 



Štětiny dorsalní jsou vlasovité a rozeklané; štětiny rozeklané předních seg- 

 mentů opatřeny jsou jemnou membránou mezi oběma zoubky rozestřenou. Štětiny ven- 

 tral ní rozeklané. 



Mozek je silně do výšky protáhlý, přední okraj jeho mírně vypouklý, zadní míi-ně 

 vykrojený. Oba přední laloky mozkové jsou malé, postranní laloky velké a tupě ukončené, 

 zadní pak mnohem menší a kuželovité. — Z mozkových nervů periferických vybíhají dva páry 

 na předu a jeden pár v zadu (z obou postranních laloků). 



Soustava cévní jest velmi složitá. Cévy supraintestinalní a subintestinalní schá- 

 zejí; postranní kličky rozvětvují se v integument, v segmentu pak 6. — 8. značně naduřují. 

 Cévstvo integumentální složitě jest vyvinuto a zvláště v segmentech zadních tvoří ki'ásné, 

 pravidelné sítě cévní. 



Chodba orgánů exk řečních má celkem týž průběh jako u většiny rodův, však od- 

 stavec žláznatý umístěn je hned za dotyčným dissepimentem, odstavec pak ampulovitý schází. 



Chodba chámovodu jest velmi krátká a široká, atrium kulovité, pokryté věncem 

 žláz peritonealních. — Schránky chámové jsou kulovité neb ovální s vývodem velmi 

 ki-átkým. Štětiny pohlavní jsou bud zobánkovité neb rozeklané. Kokony podlouhle kulo- 

 vité jsou tvaru nesouměrného. 



Zajímavý tento červ vyniká barvou ki'ásně růžově červenou a žije toliko v čisté vodě 

 říční zahrabán v písku neb ryje pod kameny. Doba pohlavní dospělosti trvá u nás od března 

 do května; v červnu a červenci nalezl jsem ponejvíce jen mladá, nedospělá individua. Okol- 

 nost, že tento červ obyčejně hromadně ve společnosti Tubifexa žije, zavdává často podnět, že 

 s tímto pomícháván bývá, jak vedle některých autorův zejména Mac-Intosh*) učinil, jenž 

 ve svém pojednání dvě formy Tubifexa rozeznává, dlouhou a krátkou, kterážto poslední pa- 

 trně na II y o dril a se vztahuje. 



Pokud se Eisenových**) amerických forem rodu llyodrilus dotýče, zdá se, že 

 jedna z nich (llyodrilus fragilis) s naší formou evropskou bude identickou, neb aspoň 

 velmi příbuznou. 



Naleziště: Vltava u Troje a na Štvanici, Labe u Roudnice. 



IL Subfam. Tubificinae. 



Tubificidi bez štětin pohlavních, avšak s pyjí. Opatřeni jsou žlázou 

 lepivou a vytvořují spermatophory. Vývoj vajíček děje se dle typu u vyš- 

 ších oligochaetův panujících. 



*) Mac-Intosh: On some points in the structure of Tubifex. Proceedings Roy. Soc. Edinb. 1869-70. 

 **) Eisen: Preliminary report etc. Bihang tili k. Svenska Vet. Akad. Handl. 1879. 



