40 



kameny zahrabán žije dosti ojediněle, růžová barva těla a hřebínkovité štětiny na předních 

 segmentech dodávají mu zvláštního karakteristického vzezření. 



Naleziště: Kouřimský potok (Vejdovský), rybníky u Hrdlořez a Běchovic, Vltava 

 u Štvanice. 



4. Genus Spirosperma Eisen. 



Štětiny dorsalní vlasovité a hřebínkovité, štětiny ventralní pouze rozeklané. 

 Mozek do šířky protáhlý, přední jeho okraj široký, nízkým processem opatřen, zadní okraj 

 vykrojen. Z obou párů periferních čivů mozkových vybíhá jeden z laloků předních, druhý 

 z laloků postranních. Cévní soustava a orgány exkreční podobny tvarem i strukturou 

 těmže orgánům u Tubifexa. Chodba chámovodu značně jest vinutá, atrium podlouhlé 

 a mocnou svalovou vrstvou obdané. Penis jest krátce rourkovitý a chitinovitý, upomínaje 

 takto na penis Limnodrilův. Schránka chámová je podlouhle vakovitá s dlouhým krko- 

 vitým vývodem. V každé schi'ance chámové bývá toliko jediný obrovský spermatophor, 

 jenž v podobě osmičky v dutině schránkové bývá stočen. Přední část tohoto spermatophoru 

 jest hrdlovitě zúžena, vnější pak vrstva jeho otáčí se kolem vi'stvy centrální šroubovitě. 



4. Spec. Spirosperma ferox Eisen 1879. 

 Syn. Nais papulosa Kessler? 1868; Saenuris yelutina Grube? 1878. 



červ tento jest zvláště význačný citovými papillami, jež v pravidelných kruzích ve- 

 škeré segmenty tělní objímají vyjma hlavu. Eovněž veškeré segmenty trupové poki7ty jsou 

 jemným písčitým povlakem, jenž bezpochyby sekretem buněk hypodermálních v malé hrbolky 

 na těle červa se spojuje. Tím nabývá celé tělo červa vzhledu velmi podivného, zvláště když 

 červ ještě lalok čelní dovnitř těla vchlípiti může, k čemuž zvláštních tré párů svalů v du- 

 tině laloku uložených slouží. 



Žije v písku na dně velkých jezer i ve vodách říčních. Je pohybů velmi zdlouhavých 

 a těla velmi křehkého, dosti malým tlakem již na kusy se rozpadávajícího. 



Dosud známá naleziště: Vltava na Štvanici, stoka Švarcenberská na Šumavě; řeka 

 Motala a jezero Ifo ve Švédsku (Eisen), jezera v Tatrách (Wierzejski), jezero ženevské (Grube), 

 jezero Onega (Kessler). 



5. Genus Lophochaeta (Nov. gen.). 



Štětiny dorsalní chvostnaté a nedokonale hřebínkovité; štětiny ventralní 

 toliko rozeklané. Štětiny chvostnaté podobají se vlasovitým štětinám rodů ostatních. Ve sku- 

 tečnosti jest povrch jejich dvojřadě zubatý, jednotlivé pak zoubky jsou osinovitě prodlou- 

 ženy, čímž celá štětina podoby chvostu nabývá. Mozek je značně do délky protáhlý, přední 

 okraj pak vytažen je v úzký, však vysoký processus; okraj zadní úzce a hluboce jest vy- 

 říznut. Oba přední laloky mozkové značně jsou protáhlé a ve dvě části rozštípeny, laloky po- 

 stranní jsou zcela nepatrný, laloky zadní konické a mohutné. Ž nervů periferických mozkových 

 vybíhají z rozštěpených laloků předních dva páry a z laloků postranních taktéž dva páry. 

 Soustava cévní má značně vyvinutou cévu supra- i subintestinalní ; kličky postranní 



