o Tudistech, vymřelé čeledi mlžů. 



23 



umístění svazu má veliký 'vliv na podobu skořápky a na tvar zubů. 



1. Chybí-li svaz vůbec, bývají zuby dlouhé, kuželovité, umístěné v problubených jamkách 

 a pohyb skořápek děje se podobně jako u víčkatých břichonožců. Svaly oddalují svrchní víčko, 

 aby propustilo proud vody a přitahují je opět dle potřeby. Ovšem zdá se, že v tom případě 

 neoddalují se skořápky příliš od sebe, ano že 

 snad zuby aneb aspoň hlavní dva zuby střední 

 na skořápce jednozubé a přední na dvouzubé 

 ani ze svých jamek úplně nevycházejí, poněvadž 

 nelze předpokládati roztažení svalů vůbec ne 

 příliš dlouhých na vzdálenost až 5 centm. ve 

 směru kolmém. V tom případě slouží zuby jako 

 sloupy veřejí, čili regulativy pohybu a zabraňují 

 tomu, aby snad víčko se nevymknulo. 



2. Je-li svaz na vnějšku děje se otevírání 

 misek pohybem podobným otevírání knihy aneb 

 otáčení kol pevné osy jdoucí svazem. U zařízení 

 podobného třeba, aby zuby nebyly příliš dlouhé 

 zvláště přední, od osy myšlené vzdálenější nesmí 

 býti dlouhý, tak aby z jamky své dobře vyjíti 

 mohl. Avšak i zadní, svazu bližší zub musí býti 

 krátký aneb ve směru ku svazu zahnutý. Obě 

 vlastnosti pozorujeme u rodů svazem vnějším 

 opatřených. Diceras se svými podrody má přední 

 zub silný, nepříliš dlouhý, kteiý v mělké, ši- 

 roké jamce při otevírání dobře se pohybovati 

 může. Zadní zub jest tu silněji, tu slaběji na 

 venek zahnut, tak že se při otevírání skořápek 

 z jamky své šikmě a znenáhla vysouvá. Podobně 

 shledáváme i u rodu Caprotina. 



3. Je-li svaz vnitřní tu zřejmě naznačeno, 

 že otevírání děje se kolmo znenáhlým posu- 

 nováním víčka do výše. V tom případě jsou 

 zuby kuželovité, rovné a dlouhé. 



Soustava rudistů pokračovala stejným kro- 

 kem s poznáním jednotlivých rodů. Z počátku 

 známo bylo jen několik málo tvarů, ku kteiým 

 pak čítány všechny zbytky upomínající na vy- 

 mřelou čeled tuto. Byly to hlavně Hippurites, 



Sphaerulites, Radiolites, Caprina, Caprotina a Ichthyosarcolites. Tak uvádí Geinitz iEeuss 

 z Čech několik nezřetelných úlomků pod jménem Hippurites, ač rod tento v naší křídě vůbec 

 se nevyskytá. Větším množstvím známých rodů vládl již K. A. Zittel při popisu čeledi této 



Obraz 1. 



Schematický obrazec ku vysvětlení 

 poměru přirůstání rudistú. 



