o rudistech, vymřelé čeledi mlžů, 25 



1. skupina. Diceratinae. 



Obě skořápky téměř stejné s vrcholem silně zatočeným. Otisky svalové buď ploché 

 neb na násadci. Přii-iistají tu pravou, tu levou skořápkou. 



Diceras Lamarck 1805. 



Levá skořápka nese obyčejně mohutný zub obrysu boltcovitého, podle něhož po každé 

 straně jamka pro zub pravé skořápky leží. Jamka přední jest mělká někdy ani hrubě nena- 

 značená, zadní jest hluboká, dlouhá a zahnutá. Svaly umístěny bud na valech z povi"chu 

 skořápkového uvnitř vyvstávajících aneb na plocho, při čemž jsou otisky tu vyduté, tu vy- 

 pouklé aneb i šikmé. Svaz leží v úzké rýze na zadním okraji zámkovém a vine se odsud na 

 zevnějšku až ku vrcholí skořápky. Pravá skořápka má 2 zuby, z nichž zadní bývá mocně vy- 

 vyvinut, prodloužen a zahnutý. Přední jest slabší někdy i zakrsalý a obyčejně do prostřed 

 ústrojí zámkového postaven. 



Dle rozdílů jevících se v uspořádání otisků svalových, rozeznává Munier Chalmas 

 tři podrody. 



1. Diceras Lamk. (sensu strictiore). Zadní sval upjat v obou skořápkách na násadci 

 (lamě myophore) tu více, tu méně vynikajícím. Hlavní typ D. arietinum Lamk. a pak dále 

 druhy D. sinistrum Lamk., Moreaui Bayle, Buvigneri Bayle, Chantrei Mun. Chal., Bavaricum 

 Zitt. a jiné. 



2. Het&rodiceras Munier Chalmas 1869. Na obou skořápkách upíná se zadní sval na 

 plochách vodorovných aneb i vydutých, které sbíhají se v ploše zámkové. Přední sval opírá se 

 rovněž o plochu vodorovnou aneb i nahnutou a leží vůbec souměrně ku svalu zadnímu, 



Het. Lucii Defrance, Zitteli M. Ch., Zejsneri M. Ch., Oosteri M. Ch. 



3. Plesiodiceras Munier Chalmas 1882. Upevnění svalů podobné jako u předešlého 

 podrodu. Zub zadní ku předu mohutně vyvinut a více méně na zad zahnut. Otisk zadního 

 svalu vniká mezi oki-aj zámkový a základnou část zadního zubu. 



Ples. Miinsteri Goldf., Sanctae Verenae Gresley, Bernardina D'Orb. 



Matheronia Munier Chalmas 1873. 



Skořápky nestejné, tlusté. Skořápka dvouzubá jest víčkovitá a nese 2 nestejné zuby. 

 Zadní jest zahnutý, šikmě vodorovný a přesahuje okraj skořápkový. Přední jest vejčitý, široký 

 a nízký, někdy i úplně zakrslý. Zadní otisk svalový umístěn na násadci a jest menší předního, 

 který podobně jest upjat. Svaz jest vnější, táhne se na okraji skořápky kol zadního zubu 

 a probíhá až ku vrcholí skořápky. Jednozubá skořápka jest prodloužená s vrcholem zatočeným, 

 kterým přirůstá. Zub jest málo vyvinutý a ku přední straně ústrojí zámkového kosme postavený. 

 Na hoření části své má zub vtlačeninu, do které při uzavření skořápek vniká část předního 

 zubu svrchní skořápky. Oba otisky svalové jsou ploché. 



Tento rod blíží se (jak Douvillé L. 217. str. 762. podotýká) velice rodu Requienia 

 a zdá se, že za typ přibráni byli staří jedinci rodu toho. 



Math. Virginiae Gras, rugosa D'Orb, navis Roul. 



THda mnth.-přírodov. VU. 3. 4 



