o riidistech, vymřelé čeledi mlžů. 3]^ 



Radiolites Saxoniae Roem. *Petalodontia planoperculata Poč. sp. 



— ? Sauvagesi ďHombre Fir. — opíma Poč. sp. 



— undulatus Gein. — crassodentata Poč. 



— Sanctae Barbarae Poč. — foliodentata Poč. 



— humilior Poč. — aculeodentata Poč. 



— tener Poč. sp. — ? bohemica Poč. sp. 



Skupina Ichthyosarcolithinae. 



IchthyosarcoUthes ensis Poč. Ichthyosarcolithes marginatus Poč. 



I 



5. O ústroj nosti stěn skořápkových. 



Jedním z neobyčejných znaků čeledi radistů, jímž liší se ode všech ostatních mlžů, 

 jest ústrojnosť stěny skořápkové. 



Stěna skořápková u mlžů sestává ze dvou vrstev : 



1. vnější, složené z hranolků kolmo postavených na skořápku; 



2. vnitřní, z jemných, rovnoběžně uložených lístků, které dodává stěně vzezření buď 

 perleťového (.následkem interference světla), aneb porculánovitého. 



Prvky skořápku i*udistů budující jsou celkem tytéž, jen že nabývají často podoby 

 i tvarů zvláštních. U většiny rodů, jež dříve ku Chamaceim se stavěly, není, pokud ve stavu 

 zkamenělém rozeznati možno, žádného zvláštního rozdílu. Většina rodů má vnitřní stěnu pevnou, 

 porculánovitou a na povrchu vrstvu, která se skládá jaksi z lístečků kolmo na skořápku po- 

 stavených. Lístečky samy ovšem jsou jen řadami malých hranolků. Ano tyto rozdíly jsou ještě 

 u nejvýše vyvinutého rodu Hippurites velice nepatrný, tak že na př. řez stěnou druhu Hipp. 

 cornu vaccinum Bron. velice se podobá řezu stěnou některého ze žijících druhů rodu Cháma. 

 Podobnost složení stěn skořápkových zde naopak jest překvapující a příčinou, že oba tvarem . 

 i vývojem tak rozdílné rody v tom ohledu k sobě družiti třeba. Tím podivnější jest však 

 ústrojnosť vnější vi'stvy skořápkové u rodů Eadiolites a Biradiolites. Stěna, obyčejně velice 

 mocná, jest zde rozdělena příčkami šikmo anebo kolmo na skořápku postavenými v malé 0-2 

 až 0-5 mm veliké pěti- nebo šestihi-any. Příčky samy jsou tenké, dlouhé a tvoří tkáň, která 

 na příčném průřezu objevuje se nám jako mřížována, v níž jednotlivá očka jsou čtyř-, pěti- 

 nebo i vícehranná. Obyčejně popisuje se ústrojnosť tato jako složení z kolmých a dutých 

 hranolů. Panoval kdysi také již náhled, že podivná ústrojnosť stěny této vytvořila se snad 

 následkem zkamenění, že totiž rozličné nerosty (vápenec a dolomit) skořápku skládající ne- 

 stejným způsobem při zkamenění se přeměnily. Avšak určité tvary jednotlivých oček v mří- 

 žovině a stejný způsob zachování v rozličných, pokud se petrografického složení týče, různých 

 nalezištích jasně dokazují, že činiti jest zde s ústrojím organickým. U někteiých jedinců 

 prázdné prostory čili očka vyplněny jsou kiystalky vápence, čímž výbrus stěny takové nabývá 

 zvláštního, malebného rázu. (Viz tab. VI. obraz 15.) Mřížovina není také u všech dmhů stejná ; 

 někde jsou očka veliká, pěti- neb šestihranná, jinde menší, jinde téměř pravidelně čtyřhranná. 

 Na průřezu podélném pozorujeme, že příčky v jistých odstavcích přepaženy jsou dny, které 



