46 2. Dr. F. Počta: 



skořápku postavených, které jemné, vodorovné pnihování tvoří. Vnitřní vrstva skořápková je 

 rovněž vodorovně pruhovaná a nese mimo to na místech, kde nepravidelné záhyby povstávají, 

 i silné vodorovné rýhy. Na zadní stěně, proti svazové i-ýze položené, probíhají dvě tu více, 

 tu méně zřetelné, podélné, ploché rýhy. 



Zámek jest dosti pravidelný. Přední otisk svalový jest mohutný a přikládá se hlavně 

 u nepravidelných tvarä na stěnu skořápkovou kolmo vyčnívající, čímž se druh tento druhu 

 Capr. vadosa Poč. přibližuje. Jamka pro zadní zub jest malá a mělká, prohlubenina, v níž 

 násadec svalový se ukládá, hluboká a velká. 



Svrchní skořápka neznáma. Čára, v níž obě skořápky při uzavření se setkávají, je 

 šikmá, čili posta víme-li zpodní skořápku kolmo, je obústí šikmé. 



Příbuzenství. V druhu tomto zahrnuty jsou i tvaiy, u nichž se stěna na právo od rýhy 

 svazové ležící, splošfuje a kolmo nahoru vypíná. V této odrůdě přibližují se druhu C. vadosa 

 Poč. a možno je pak jen ostrým vrcholem a nepravidelnými stlačeninami na povi'chu rozlišiti. 



Naleziště. Radovesnice. 



Caprotina vadosa nov. spec. 



(Tab. II. obraz 18. a, h, tab. V. obraz 28. a, b.) 



Zpodní skořápka ki-átká, as 20 až 50 mm v délce měřící, tlustá, s tupým, poněkud na 

 právo zatočeným vrcholem. Na zadní, ryze svazové protilehlé straně, jest stěna skořápková 

 úplně do roviny smáčkla, tak že průřez trojúhelníku s rohy otupenými se podobá. 



Svi'chni vi'stva skořápkové stěny není zachovaná, vnitřní na povrchu drsná a jaksi 

 vodou omletá. Rýha svazová probíhá od okraje zámkového obyčejně rovně ku vi'choli, někdy 

 vybočuje v malý záhyb. 



Ustroj zámkový na tab. V. obraz 28. a, zobrazeného jedince výtečně zachovaný sou- 

 hlasí s popisem daným u diagnosy rodové. Přední otisk svalový jest velmi mohutný a přikládá 

 se na příkrou stěnu skořápkovou téměř kolmo vystupující. Jamka pro zadní zub, jakož i pro- 

 hlubenina pro násadec svalový jsou dosti mělké. 



Svrchní skořápka u druhu tohoto není známa, ač by byla dle obrysu snadno ku roze- 

 znání. Soudě dle ústrojností zpodních skořápek, tvoří zuby na svrchní skořápce s plochou 

 skořápky úhel asi éĎ". Obústí není vodorovné, nýbrž šikmé a poblíže rýhy svazové hluboce 

 vykrojené. 



Naleziště. Radovesnice. 



Caprotina aculeata nov. spec. 



(Tab. n. obraz 9. a, b, 10. a, b.) 



1886. Monopl. marcida Poč. (L. 214.) str. 11. (204.). 



Zpodní skořápka prodloužená, as 30 až 50 mm v délce měřící, ku zpodnímu vrcholí 

 pozvolna se sužující a v dlouhou špici končící. Vrchol tento nikdy nem' rovný, nýbrž obyčejně 

 několikráte zahnutý, často stočený aneb i v pravém úhlu zlomený. 



Na povrchu skořápky zříti nepravidelné vmáčkliny a naduřeniny, které na zúženém 

 vrcholi někdy hlízovité napuchliny tvoří a příčinou jsou, že rýha svazová v sousedství jejich 

 se prohýbá. Také na hořejší části zpodní skořápky pod oki-ajem zámkovým povstávají u ně- 



