o rudistech, vymřelé čeledi mlžů. 47 



kterých jedinců stloustnutím skořápky naduřeniny. Svi'chni stěna skořápková jest v úlomcích 

 zachována, velmi křehká, sestává z kolmých lístečků a nese četné stopy po činnosti vitacích 

 hub. Vnitřní stěna jest pevná a na povrchu vodorovně, jemně rýhovaná. Ústrojí zámkové sou- 

 hlasí s popsaným při diagnose rodové. Jamka pro přední zub není příliš hluboká, jamka 

 pro zadní zub menší než prohlubenina pro násadec svalový. Svrchní skořápka přimyká se ku 

 skořápce zpodní v čáře jen skrovně nahnuté. Svrchní skořápka neznámá. 



Příbuzenství. Druh tento zevnějškem svým velice jest podoben dnihu Monopleura mar- 

 cida White (L. 210.) z texánské křídy, a byl mnou v předběžné zprávě také pod jménem tím 

 uveden. Ježto však příslušnost tvaru texánského ku rodu Monopleura zvláště prací Roemerovou 

 (L. 218.) dokázána býti se zdá, bylo třeba pro druh náš jiné jméno voliti. 



Naleziště. Eadovesnice. 



Oaprotina caudiculata nov. spec. 



(Tab. VI. obraz 4 a, h.) 



Zpodní skořápka malá, 20 až 30 mm v podélné ose měřící, poměrně dosti objemná, 

 ku zpodnímu konci pojednou v tenký stvol jakýsi tu více, tu méně vyvinutý, vybíhající. Po- 

 blíže stvolu naduřuje skořápka na povrchu v nepravidelné boulovité vypukliny i valy, a vůbec 

 mívá dosti časté nepravidelnosti, buď že jaksi do hran bývá smáčkla, buď zase v naduřeniny 

 rozšířená. 



Rýha svazová probíhá nejkratší cestou od okraje skořápkového ku špici tenkého a jaksi 

 ocásku podobného zpodního vrchole. Na zadní stěně, oproti rýze svazové ležící, označeny jsou 

 tu více, tu méně zřetelně dvě ploché rýhy, které až ku vrcholi sbíhají. Svrchní stěna sko- 

 řápková v úlomcích zachovaná, na některém jedinci nádoby čej tlustá (3 m»«), bílá a jemně 

 vrstevnatá. Vnitřní vrstva poki-yta jemnými, často nezřetelnými rýhami. Obústí jest téměř 

 vodorovné. 



Zámkové ústrojí u málo jedinců přístupné, neliší se od ústrojí ostatních druhů. Jamka 

 pro zadní zub a prohlubina pro násadec svalový bývají nepatrné, mělké. 



Svrchní skořápka jen z malých úlomků známa, jest dosti plochá a jen málo klenutá, 

 s vrcholem slabě naznačeným. 



Naleziště. Radovesnice. 



? "Oaprotina acuminata Poč. sp. 



(Tab. II. obraz 11, 12.) 

 1886. Monopleura acuminata Poč. (L. 214) str. 9. (202.) 



Dvě zpodní skořápky 19 a 24 mm vysoké, ku zpodnímu vi'choli rychle se zužující 

 a zde ve ploše obyčejně na polovic závitku zatočené. Jedna ze skořápek je smáčkla na plocho, 

 druhá, větší z nich, nesmáčkla a nese po straně stopy po skořápkách jiných, což na pospolitý 

 život poukazuje. Zámkové ústrojí nepřístupné a proto i správné určení nemožné. Povrch nese 

 ještě svrchní vi-stvu stěny skořápkové, která nese silné, podélné rýhy, napříč jemně rýhované. 

 Vrstva tato jest mohutná a nese na některých místech stopy činnosti vrtacích hub. 



Rýha svazová u jedince smáčklého ostřejším prohlubením jedné podélné rýhy naznačená, 

 dosti zřetelná, u druhého jedince nezřetelná, ježto povrch právě na těch místech špatně zachován. 



