48 2. Dr. F. Počta: 



Příbuzenství. Mathéron zobrazuje (L. 195.) některé podobné tvaiy pod jmény Requienia 

 arcuata s více závity (tab. III. C—2, obraz 2), aneb Monophura varians (tab. III. C — 2 

 obraz 3). Jelikož jak u těchto druhů, tak u našeho nepříznivě zachovaného po zámku ani 

 stopy není, nelze zde rozhodnouti. 



Naleziště. Eadovesnice. 



Caprotina sinuata nov. spec. 



(Tab. n. obraz 21, tab. III. obraz 2 a, h, 3 a, h.) 



Zpodní skořápka krátká (30 — 45 mm) a široká (20 — 30 mm), s obústím velmi nepravi- 

 delným. Široká skořápka zužuje se ku zpodnímu vi-choli znenáhla, až pojednou vybíhá v krátkou, 

 trnu neb stvolu podobnou špici, která často ulomena bývá ale na ploše zlomu pi-ůměr svůj 

 zříti dává. Stěna skořápková na právo od i-ýhy svazové ležící jest silně smáčkla, až v pa- 

 trnou prohlubinu vydutá. Na této stěně jest vodorovné pruhování nejvíce zřetelné a sestává 

 z jemných, obloukovitě nahoru zahnutých rýh. často naduřuje skořápka bezprostředně nad 

 vrcholovou špici, stvolu podobnou ve vypuklinu. Rýha svazová probíhá obyčejně na úzké, 

 smáčknutím povstalé hraně od okraje zámkového ku vrcholí. 



Svi-chní vrstva stěny skořápkové není zachovaná. Ústroj zámkový celkem nonnálný, 

 následkem podivné zevnější podoby poněkud sešinut. Střední zub na zpodní skořápce listovitý 

 a jamky pro přední a zadní zub svrchní skořápky mělké, rovněž i prohlubina pro násadec 

 svalový mělká, ale širší. Přední otisk svalový velmi malý. Ze svi-chních ojediněle se vysky- 

 tujících skořápek možno by bylo ke druhu tomu přičísti ony, jejichž obrys souhlasí s obústím 

 zpodní skořápky tak význačným. Jsou to úzká, polokruhovitá víčka, po jedné straně a sice 

 poblíže předního zubu až obloukovitě vykrojená. Přední otisk svalový jest malý a šikmě postavený. 



Naleziště. Zpodní i svrchní skořápky ojediněle v Eadovesnicích. 



Caprotina perplexa nov. spec. 



(Tab. n. obraz 5—8, tab. HI. obraz 1 a, 5.) 

 1886. Monopleura trilobata Poč. (L. 214.) str. 8. (201.) 



Zpodní skořápka jest kuželovitá, prodloužená, 30 až 50 mm měřící, zužuje se po- 

 zvolna ku zpodu a vybíhá v poměrně tenký, na právo silně zatočený vrchol. Na stěně po levé 

 straně rýhy svazové ležící probíhají dvě ploché rýhy, jež až do špice vrchole se prodlužují. 

 Někdy bývá skořápka nepravidelně smáčkla, vždy ale dává zříti ony dvě rýhy na zadní stěně. 

 Svrchní vrstva stěny skořápkové je zachována jen v malých nepatrných úlomcích a sestává 

 z kolmých lístečků, které na povrchu vodorovné, jemné pruhování tvoří. Ústroj zámkový jest 

 zcela normálný a vzat v přední řadě za základ při popisu v diagnose rodové. Obústí jest 

 vodorovné neb jen nepatrně šikmé. Za příčinou oněch dvou rýh na zadní stěně skořápkové 

 vykazuje obústí rovněž dva výkroje a poskytuje tak znaku ku určení ojedinělých svrchních 

 skořápek. Svrchní skořápky jsou pravidelné, vejčité neb i čtyřhranné, s rohy oblými, mají 

 normálný ústroj zámkový a na zadní stěně dva tu slaběji, tu silněji naznačené výki-oje. 



Příbuzenství. Druh tento podobá se zevnějškem svým velice druhu Capr. trilobata 

 D'Orb. (L. 96. str. 240, tabule 582) a byl mnou v předběžné zprávě také pod tímto jménem 



