62 2. Br. F. Počta: 



? Biradiolites Zignana Pirona sp. 



(Tab. I. obraz 1. a, b, c.) 



1868. Radiolites Zignana Pirona (L. 170.) str. 419., tab. XXII. obraz 1 — 11. 

 1886. Radiolites Zignana Poč. (L. 214.) str. 5. (198.). 



Malý úlomek, jak se zdá, se zpodním vrcholem. Skořápka jest prodloužená, smáčkla 

 v nepravidelný čtyrhran s hranami oblými a sestává z jednotlivých přirůstacích odstavců, na 

 povrchu jemně naznačených. Povrch odstavců těch jest hladký a nemá žádné zvláštní ozdoby. 

 Na jedné straně probíhají podél dvě šňůrovité lišty, které na zpodu se otáčejí a tvoří plochu 

 pod skořápkou vynikající a rýhami podélnými ozdobenou. Lišty nesou na sobě šroubovité pruhy, 

 tak že se stočenému provázel dobře podobají. Obústí není zachováno, ježto skořápka nahoře 

 jest zlomená. Stěna skořápková na zlomu tom jeví dutiny, snad průřezy chodeb podélných. 



Velice podivným zjevem jest výplněk, který na jedinci popisovaném špicí vyčnívá 

 z dutiny, a který o sobě pak ještě dvakráte byl nalezen. Jest podélný, as 1 mm dlouhý, uprostřed 

 poněkud stloustlý a rozdělený čtyřmi dosti hlubokými, podélnými rýhami. Špice jeho jest dosti 

 ostrá a povrch jemně tečkován. Prapodivná poloha výplňku, že totiž základnou jest uvnitř 

 skořápky přirostlý a špicí obústím vyčnívá, znesnadňuje vysvětlení velice. 



Poznámka. Zkamenělina zde popsaná nedá se s jistotou určiti. Podobnost zevnějšího 

 tvaru s druhem Pironou z Medei popsaným jest očividná, a budiž zde na podobnost tuto 

 upozorněno. 



Naleziště. Radovesnice. 



Rod Petaloclontia nov. gen. 



Nový rod tento založen na větším počtu (as 50) skořápek svrchních, jež liší se svou 

 ústrojností ode všech dosud známých rodů. Následkem velice podobného zjevu skořápky 

 svrchní u druhu Sphaer. Germari Gein., kladu prozatím i tento druh do nového rodu, kteréž 

 opatření ovšem teprve tehdy potvrzení dojde, až u druhu Sph. Germari ústroj zámkový znám 

 bude. Popis rodu jest tento: 



Zpodní skořápka kuželovitá, s vrcholem slabě zahnutým, obústí vejčité, stěna sko- 

 řápková z četných, rozličně ustrojených vrstev, svaz vnitřní. Svrchní skořápka v obrysu 

 okrouhle čtyřhranná neb vejčitá, plochá, poměrně s malými výjimkami tenká. Na vnější straně 

 nese uprostřed obyčejně od vrchole až ku okraji protilehlému se rozprostírající val, k němuž 

 po obou stranách po ploché rýze přiléhá. Dále probíhají na povrchu soustředné a soukrajué 

 vrásky přirůstací. Vrchol naznačen velice slabě nepatrným stlouštěním skořápky. Rýha svazová 

 velice nezřetelná, snad vůbec chybí, ve kterém případě by byl svaz vnitřní. Na vnitřní straně 

 pozorovati předně značně rozsáhlou dutinu pro zvíře, obyčejně obrysu čtverhranného, která za- 

 ujímá více než polovinu celé skořápky. Na straně ku vrcholí omezena dutina ta listovitou 

 obrubou, která u vrchole se zdvojnásobuje, tvoříc tak jamku pro zub skořápky zpodní, nese 

 dva zuby a tvoří násadce pro svaly. Čára zubová jest vždy rovnoběžná, ku největší šířce sko- 

 řápky a přímka od vrchole ku středu jejímu vedena, tvoří téměř pravý úhel. Přední zub jest 

 listovitě plochý, velice dlouhý, sedí na ploché obrubě dutiny pro zvíře. V zubě tom možno 

 pozorovati blíže ku vrcholi střední, nejsilnější část, kdežto postranní v podobě křídla je vy- 



