o rudisiecli, vymřelé Čeledi mlžů. g^ 



zub vyniká. Otisk svalu zadního jest mocný, kratší předního, rovněž vyvýšený a omezený 

 rýhou v polokruhu probíhající. 



Když zuby stávají se ploššími a skořápka více mohutní, vznikají přechody mezi tímto 

 druhem a druhem Pet. crassodentata Poč. 



Naleziště. Eadovesnice. 



? Petalodontia bohemica Poč. sp. 



(Tab. VI. obr. 2.) 

 1886. Plagioptychus bohemicus Poč. (L. 214) str. 12 (205.) 



Jediná svrchní skořápka, velice špatně zachovaná, jakoby vodou omletá, na zevnějšku 

 vysoká, klenutá. Na zpodní straně zříti hlubokou dutinu pro zvíře, která omezena jest po- 

 měrně jen tenkou stěnou skořápkovou. Oba zuby jsou uraženy a místa, kde trčely, následkem 

 omletí bezpochyby ve vodě vzniklého, jen slabě naznačena. Zdá se, že zuby byly dlouhé a 

 ploché. Jamka pro zub skořápky zpodní dosti hluboká a podélně vejčitá, z kteréž vnější po- 

 doby na listovitě smáčkly, dlouhý zub zpodní skořápky souditi možno. Otisky svalové na po- 

 vrchu velice slabě naznačeny, dle rozměrů skořápky byly úzké a vůbec nepatrné. 



Poznámka, Následkem zmíněného nepříznivého zachování nelze jedinou skořápku tuto 

 s jistotou určiti. S rodem Petalodontia má společno rozložení ústroje zámkového a listovité 

 zuby. Liší se však od rodu toho klenutou, vysokou skořápkou, která dle zevnější podoby se 

 rodu Valletia téměř přibližuje. 



Naleziště. Korycany. 



Rod Ichthyosarcolithes Desmarest. 



Do rodu toho, jehož vnitřní ústroj dosud se dobře nezná, kladu dva podivné tvary 

 rovných skořápek zpodních, jež v sobě soustavu chodeb chovají. Tyto naše tvary liší se dosti 

 závažně od druhů dosud známých a vyžadovaly by nového rodu, kdyby lépe zachovány a vnitřní 

 ústroj jejich znám byl. 



Ichthyosarcolithes ensis Poč. 



(Tab. VI. obr. 8 a, h 9 a, b.) 



1886. Ichthyosarcolithes ensis Poč. (L. 214) str. 14 (207.) 



Zpodní, mečovité skořápky jsou ploché, as 8 — 13 mm vysoké, 25 — 30 mm široké a roz- 

 ličně dlouhé. Po jedné straně je skořápka plochá, má dvě rýhy podél šikmě nakloněného 

 okraje, po druhé straně vypíná se skořápka, tak že průřez jest trojúhelník. Někdy má jedna 

 strana hranu, která vznikla bezpochyby smáčknutím. Na úzké ploše jedné anebo i na široké, 

 ploché straně probíhá rýha svazová, naznačená obyčejně čarou, ku které vodorovné pruhování 

 směřuje. Vnější vrstva stěny skořápkové není zachovaná, vnitřní má vodorovné, jemné pruho- 

 vání a na straně ploché často nepravidelné, kořenovitě omezené prohlubiny. Zámek jest nepří- 

 stupný. Řez skořápkou dává zříti tři velké, hranaté chodby, z nichž největší, na malé straně 

 trojúhelníku ležící, zdá se býti dutinou pro zvíře. Ostatní stěna zdá se býti složena z menších 

 chodbiček podélných ; na výbrusu drobnohledném shledáváme však, že celá skládá se z krysta- 



