70 2. Dr. F. Pocta: 



výsledek všech změn v čeledi této povstalých, tak že zjev povstalý zvrácením uspořádám' 

 zámku na skořápkách opakoval se ještě jednou v třetihorách. 



Druhou řadu rodů s uspořádáním zvráceným počíná vzpomenutý rod Valletia, k němuž 

 se Monopleura a Gyropleura řadí. Zvláště první rod má mnoho podrodů, jež jak změnou 

 zámkového ústrojí tak i vyskytnutím se chodeb ve skořápce svrchní (Stenopleura angustissima 

 Poč. sp.) souvisí s ostatními rody Caprotina, Eadiolites a Caprina. Přechody mezi jednotlivými 

 rody jsou velice hojné a jest také mnoho tvarů, které několik typů v sobě chovají, aniž by se 

 určiti dalo, který převážným jest. Tak na př. upomíná rod Hippurites chodbami ve svrchní 

 skořápce na rod Caprina a násadcem svalovým na rod Caprotina. 



Přihlížíme-li ku významu, jaký mají naše české druhy pro vývoj čeledě, tu shledáváme 

 v první řadě, že potvi'zuje se jimi věta o přeměňování jednoho rodu v druhý. Všecky naše 

 tvary jsou vlastně přechody a změněné stavy typů odjinud známých, neboť přísně vzato jest 

 u nás velice málo rodů v cizině známých a ty ještě jsou dosti poměněné (ku př. Caprotina). Ze 

 skupiny Monopleurid, vyznačující se hutnou skořápkou a plochými otisky svalovými vede nový 

 rod Stenopleura ku Caprotinám, ježto se u rodu toho vyškytá podélná chodba ve svixhní 

 skořápce. Zakrsalým vývinem zadního zubu ve skořápce svrchní poměňuje se novým rodem 

 Simacia typ zámkový, v plánu čeledi založený, zcela obdobným způsobem, jakým se to děje 

 u tvarů se zařízením normálným rodem Eequienia. I jiné ještě zjevy na cizozemských zástupcích 

 pozorované dosvědčují tomu, že v obou od sebe oddělených řadách, s uspořádáním normálným 

 a zvráceným vyskytují se změny stejné aneb aspoň obdobné. 



Eod Cryptaulia z naší křídy není dosud tak znám, aby vztahy jeho k rodům jiným 

 zřejmými byly. Vždy ale možno jej klásti do směru, který od skupiny Caprotin ku Caprinám 

 vede. V první skupině jsou zpodní skořápky kompaktní bez chodeb, ve druhé jest však sou- 

 stava chodeb ve skořápkách zpodních velice vyvinuta. Eod Cryptaulia, nesoucí první počátky 

 chodeb těchto dlužno položiti mezi skupiny obě, blíže ovšem ku skupině první. 



Již při popisu druhů podotčeno, že zástupci rodů Caprotina u nás se vvskytující, liší 

 se uspořádáním a počtem chodeb ve svrchní skořápce od druhů cizozemských, majíce chodby 

 četnější, za to ale užší. Zdá se, že zařízením tímto nabyly svrchní skořápky našich druhů 

 lehkosti znamenité, ač poměr ke druhům francouzským udati nelze, poněvadž délka a tudíž 

 i obsah chodeb u tvarů z křídy francouzské dosud znám není. Chodba od dutiny pro zvíře 

 ku vrcholí se táhnoucí byla by pro naše druhy znakem význačným, možno však, že se také 

 najde u tvarů francouzských, v tom směru dosud neprohlížených. 



Z radiolitů přicházejí u nás zástupci většinou špatně zachovaní, jichž zámkové ústrojí 

 dosud je neznámo. Jediný druh se zámkem dobře zachovaným Ead. bohemicus Tel. sp. při- 

 stupuje ke skupině radiolitů, která vykazuje na svi-chní skořápce mohutné násadce svalové, 

 a která naznačuje takto jakýsi přechod mezi tvary dříve ku Chamaceím čítanými a mezi ru- 

 disty pravými. Přechod tento znamenitě zjevuje se však rodem Petalodontia. Zámek rodu toho 

 blíží se velmi zámku některých radiolitů (Kad. bohemicus Tel. sp. angeoides Lamk. a j.), zuby 

 na svrchní skořápce se však rozstupují a poskytují tak místo jamce, určené pro zub zpodní 

 skořápky, u radiolitů nevyvinutý. 



Ještě by mohly snad uvedeny býti domněnky o příčinách vyhynutí čeledě rudistů. 

 A tu třeba především upozorniti na to, že dle názorů hořeji pronesených o samostatnosti če- 



