6 3. Dr. J. Velenovský 



Podobný tvar listu a tak význačná nervatura jest ale u kapradin dosti vzácná a proto 

 soudím, že bezpochyby náš úlomek náležeti bude nějakému druhu rodu Platy ceri um, jehož 

 druhy jmenovanými vlastnostmi se vyznačují. Platycerium biforme Hook. z Luzonu má 

 listy s naším úplně stejné. Jen žilky vedlejší zdají se býti hustšími a v ostřejších úhlech 

 rozdělenými. 



Osmundophyllum cretaceum sp. n. 



Tab. II. obr. 21. 



Vyobrazený fragment kapradový jest ode všech mně posud z peruckých vrstev známých 

 rozdílným. Postranní úkrojky jsou srdčitě podlouhlé, u předu nezřídka srdčitě vykrojené. 

 Nervatura vyniká jen slabě a sestává z vidličnatě dělených žilek. 



Nedostatečný úlomek tento jest ovšem k bližšímu určení nezpůsobilý. Připomínáme 

 toliko, že jest dosti podoben listům žijícího druhu Osmunda regalis L. Úkrojky listové 

 jsou zde podobné a žilnatina táže. 



Náš úlomek nalezen byl v lupcích Lipeneckých. 



Cycadeae. 



Zamites bohemicus sp. n. 



Tab. m. obr. 7, 8. 



Mezi přečetnými otisky listů cykasovitých, jež naplňují růžové lupky Bohdánkovské, 

 jsou zajímavé listy obr. 7. a 8. naší tabulky. Úlomek obr. 7. jest částí celého zpeřeného 

 listu. Uprostřed jest silné hlavní žebro, od něhož po obou stranách odbíhají souběžně úzké, 

 kožovité listy. Tyto jsou tlakem odtrženy od středního žebra. Lístky jednotlivé jsou mezi 

 jinými otisky velmi časté. Z toho jest patrno, že jako u rodu Podozaraites odpadaly od 

 hlavního žebra. Jsou od příbuzných hned poznatelny dle toho. Že jsou na zpodu rovně uťaty 

 a sotva súženy; kupředu sužují se pozvolna. S nimi se zde objevující lístky Pod ozamites 

 lanceolatus rozeznávají se v každém případě súženým zpodem a dosti tupou a sotva 

 súženou špičkou. Celý list tohoto druhu byl ostatně mnohem slabším a střední žebro tenčím 

 (viz zprávy král. česk. spolku nauk v Praze r. 1886). 



Celý list Zamites bohemicus byl asi značně velký, čemuž odpovídá tlouštka 

 žebra; soudím asi na metr délky. Protože nenalézají se v lupcích větší lístky, než jaké jsme 

 vyobrazili, lze se domýšleti, že celý list byl dosti úzce prodloužen a uprostřed sotva širší. 



Podozamites longipennis Vel. 



Tab. m. obr. 9. 



Ve svém díle „Die Gymnospermen der böhm. Kreideformation" vykreslil a popsal 

 jsem dolejší polovici tohoto listu cykasovitého. Dnes máme více celých exemplářů, z nichž 



