KvStena českého cenomanu. \'\^ 



známo. Myslím, že obě šištice vynikají co postranní osy z úžlabí dvou vstřičných šupin na 

 konci větévky (jejich pozdější stopky). Špička této větévky pak bezpochyby mezi nimi záhy 

 úplně zakrní. 



Microlepidium striatulum gen. et sp. n. 



Tab. I. obr. 25—27. 



V plastických lupcích Lipeneckých nalezl jsem 5 rozlomených malých šištic, jichž 

 věrný obraz podává nám tab. I. čís. 26. Jsou obrysu elliptického, uprostřed vidíme vřeteno- 

 vitou osu, k níž přisedají drobné šupiny. Tyto mají podobu velmi význačnou, čímž i nepatrný 

 úlomek šištice stává se na lupku poznatelným. Mají tvar polokruhovitě klínovitý, k dolejšku 

 jsou klínovitě v kratičkou stopku zúženy a zde na povrchu ostrými jizvami vyryty. Jizvy 

 tyto se pak dále v ploše šupiny rozbíhají v slabounké paprsky. Okraj přední jest pěkně 

 vroubkován a lemovitě ztluštěn. Od každého vroubku sbíhá dolů paprslek. Ztluštělé vi-oubky 

 tvoří čtyřhranná políčka, v nichž uprostřed sedí hrboulek. Věrné vyobrazení jedné šupiny 

 v přirozené velikosti máme u čís. 27. 



Sestrojíme-li si dle tvaru šupin celou šišku, obdržíme obraz čís. 25. Dle celého zjevu 

 šištice poznáváme ihned, že náleží nějaké konifeře a sice z čeledi Taxodineae. Podobně 

 vytvořené šupiny nemá ale posud žádný rod z tohoto příbuzenstva, a proto utvořil jsem tu 

 nové pojmenování Microlepidium. 



Jakousi obdobu šupin našeho rodu nalézáme ještě u rodu Taxo di um neb u vyhy- 

 nulého Sphenolepidium. Šišky prvého rodu jsou ale mnohem větší, vroubky šupin větší 

 a méně četné; mimo to má každá šupina zřetelnou špičku bracteovou, po níž nemohu na 

 našich šupinách stopy nalézti. Také semena nelze rozeznati. Rod Spenolepidium velikostí 

 i tvarem šišek našemu rodu se velmi podobá, má také klínovité a, jak se zdá, i proužkované 

 ploché šupiny. Nemohu však nikde podrobný popis těchto šupin nalézti. 



Také staré vyhynulé rody Leptostrobus, Voltzia tvarem svých plodních šupin 

 mnoho na rod Microlepidium upomínají. 



Listnaté větévky naší konifery jsou posud úplně neznámy. 



Plutonia cretacea gen. et sp. n. 



Tab. n. obr. 11—20, tab. III. obr. 1, 2. 



Konifera tohoto druhu jest velmi hojnou u Vyšerovic, Chuchle, řidčejší u Kounice 

 a Lipence. 



Známe z ní i plodní šišky i listnaté větévky. Obraz 14. znázorňuje nám ve věrné 

 podobě jednu ze šišek Vyšerovických, jichž máme posud 4 kusy. Dvě z nich leží na jednom 

 kuse vedle sebe. Šištice mají vejčitou podobu a jsou dílem rozlomeny dílem z povrchu oti- 

 sknuty. Jednotlivé šupiny a celý obrys šišky dá se z positivu a negativu dobře sledovati. 

 Šupiny jsou v předu zaobleny a dolů klínovitě zúženy. Pod zaobleným koncem nalézá se ostrá, 



2* 



