Ig 3. Dr. J. Velenovský 



žoval, ale současně tvrdí, že jsou totožný s americkým druhem křídovým PÍ. Heerii Lsq. 

 Myslím, že podobou naše listy se od tohoto liší a že spíše jsou to dva blízce příbuzné druhy 

 než totožný jeden druh (viz povšechnou část). 



Proteophyllum. 



Tab. IV. obr. 7., 10., 11., 12., 13., tab. V. obr. 13.— 15., tab. VI. obr. 12.— 15. 



Pod provisorním jménem tímto uvádíme zde 8 druhů listů, které skoro bez pochyb- 

 nosti přiřaditi možno k rodům řádu Proteaceae. 



Pr. paucidentatum sp. n. obr. 12., 13. tab. VI. Druh tento vyznačuje se kra- 

 tičkou stopkou a velkými několika zuby u předu. List jest neobyčejně silně kožovitý a mimo 

 střední nerv nejeví žádnou jinou nervaturu. Nalézá se v lupcích Lidických. 



Pr. Saportanum Vel. (1. c.) Obr. 14. tab. V. Listy tyto jsou u Lidic velice oby- 

 čejné. Popsány jsou již v mé práci o křídových dvouděložných, kdež také podrobně vyobra- 

 zena nervatura. Tam také poukázáno k jich podobnosti s některými žijícími Proteaceami. 



Pr. lam in ar i um sp. n. Obr. 7. tab. IV. Také u Lidic velmi hojný di'uh listů. 

 Jsou silně čárkovitě protáhlé, krátce řapíkaté, značně kožovité, s význačnou žilnatinou. Po- 

 dobný typ listů nalézáme u mnohých rodů Proteaceí: Prótea laurifolia, glabra, le- 

 pidocarpa, Leucodendron a t. d. Typ tento připomíná také listy rodu Conospermum 

 (viz perucké C ono sp ermop hyllum hakeaef oliu m). 



Pr. cor nu tum sp. n. Tab. IV. obr. 12. Tento otisk jest velice nápadným, bohužel 

 že mimo vykreslený exemplář více nemáme. Celý jest hluboko vtisknut v břidle, takže možno 

 se domnívati, že byl pevné, rohovíte konsistence. Nemá žádného středního nervu, nýbrž se 

 zdá spíše, jakoby byl na povrchu podélně vráskován. Srovnáme-li otisk tento s listy jedno- 

 duchými neb parohatě dělenými, tuhými, oblými, jež má k. př. žijící r. Petrophila, shle- 

 dáme mezi oběma překvapující podobu. Pochází z Lidic. 



Pr. productum sp. n. Tab. IV. obr. 10., 11. Listy tyto otisknuty jsou ve velkém 

 počtu na každém kusu břidly Lidické. Nervatura vyniká jen slabě. Jsou vždy dlouze čárko- 

 vité a na okraji ostře hrubě zubaté. Podobné listy mají některé druhy rodu Lomatia. 

 L. linearis má k nerozeznání podobné listy. 



Pr. trifidum sp. n. Tab. V. obr. 14., tab. Ví. obr. 15. Také z naleziště Lidického, 

 ale jen ve dvou vykreslených exemplářích. Jsou velice kožovité. Jemnější nervatura jest 

 skoro vymizelá. Typ tento opakuje se u mnohých Proteaceí, jmenovitě u rodu Bank si a. 



Pr. coriaceum sp. n. Tab. IV. obr. 13., tab. VI. obr. 15. Jediné dva úlomky od 

 Lidic. Jsou neobyčejně silně kožovité, takže okraje postranních laloků jsou do břidly vehnuty. 

 Podobné listy s podobnou význačnou nervaturou mají mnohé druhy rodu Dryandra. Dr. 

 pterifolia R. Br. ku př. jest nejpodobnější. 



Pr. de cor um sp. n. Tab. V. obr. 13. Jediný úlomek listu, jenž v celosti musil býti 

 velmi ozdobného tvaru. Jest opět silně kožovitý, s nezřetelnou žilnatinou. Kožovitosť i celý 

 zjev otisku odporuje tomu, že by mohl náležeti některé kapradině. Podobné listy má Gre- 

 villea Calleyi E. Br. 



