Kvílena českého cenomanu. 19 



A srovnejme ještě popsané již listy pod jmény Conospermites, Grevillea, 

 Dryandra z dob dřívějších, tož nám z celé této řady listů až přiliš nápadně vynikne obdoba 

 jich s analogickými tvary u žijících Proteaceí. Tato obdoba u tak velkého počtu forem 

 nemůže být jen nahodilou a zajisté potvrzuje námi již vyslovený náhled, že řád Proteaceae 

 tak bohatě byl v cenomanu vyvinut jako v třetihorách a jako dnes. Nevíme sice, které rody 

 zde žily, protože jich plodů a květů nemáme, ale z listů jejich soudíme, že tu žily v roz- 

 manitých druzích a bezpochyby i rodech. 



Nejlepším pak potvrzením významu listů dříve uvedených jest plodní lůžko Prote- 

 opsis Proserpinae, jež nade vší pochybnost náleží nějakému druhu z ř. Proteaceí. 



Ku své Dryandra cretacea Vel. (Die Fl. d. böhm. Krdfm.) z Chuchle pozname- 

 náváme dodatkem, že i z té okolnosti, že i jinak existence Proteaceí v cenomanu českém 

 se potvrzuje, ale i jinak jeví se býti pravou Dryandrou, třeba by posud nebyly její plody 

 neb květy známy. Listy tyto jsou štíhlé, dlouhé, kdežto podobné listy Comp to nie jsou spíše 

 rigidní, přímé a poměrně krátké jako u všech myrik. Pak nalézáme u některých druhů rodu 

 Dryandra aBanksia listy, jež mají nejdolejší úkrojky na řapíku přeměněny v štětinkovité 

 osténce, což u naší Dr. cretacea jest rovněž význačným. Něco podobného ii myrik není 

 známo. Poznámky Ho si o vy (Palaeontogr. Fl. v Westf.) u příčině této ničeho nedokazují. 



Pozoruhodné jest, že tak velký počet Proteaceí objevuje se na jediném stanovisku 

 Lidickém. Jest to jmenovitě ona slabá vrstva, kde uchováno množství plodů a květních úlomků 

 a přečetné drobné lístky dvouděložné, jichž určení jsem se posud neodvážil. Také malý úlomek 

 Dryandra cretacea jsem tu nalezl. Snad si musíme květenu Lidickou představovati po- 

 dobnou oné, jaká rozšířena jest dnes v mnohých krajinách Austrálie, kde podivné Proteacey 

 a jiné tohoto rázu hrají hlavní úlohu. 



Proteopsis Proserpinae gen. et sp. n. 



Tab. I. obr. 6—9. 



V Šedých břidlách Vyšerovických známy jsou ode dávna zvláštní otisky, jichž věrný 

 obraz podán u čís. 6, 7. Máme jich v Museu posud 14 kusů, z největší části v poloze obr. 6 

 zachovalých. Netřeba dlouhého výkladu a srovnávání, abychom v otiscích těchto ihned neviděli 

 smáčkla lůžka květní, na nichž zachován jen zákrov mnohohstý, kdežto plody neb květy z lůžka 

 jsou vypadalé. 



Na otiscích kusu obr. 6 pozorujeme především uprostřed kulovitého pole (lůžka) vy- 

 pouklý pupek, kolem něhož do jisté vzdálenosti rozbíhají se v hustých parastichách rhombická 

 políčka, v nichž viděti střední tečku. Za těmito políčky rozbíhají se na všechny strany četné 

 čárkovité lístky, na nichž mimo střední kýl ničeho nelze rozeznati. Tyto lístky jsou na ztlu- 

 stlém lůžku hustě v spiralním pořádku sestaveny, což nejlépe vidíme na odlomeném jich 

 průmětu u a), kdež jsou husté stlačeny a jeví opět parastichické uspořádání. 



Lůžka tato jsou, jak patrno, otisknuta z vnitřka, takže zevní jeho povrch není viděti. 

 Na dvou ale otiscích máme je také otisknuty ze strany zevní. Takovým je také lůžko obr. 7. 

 Na tomto vidíme především pravou šířku lůžka, dále uprostřed dolů sbíhající tlustou a šupi- 



3* 



