SvStaia Českého cenomanu. 23 



jen Špičky lístků jsou částečně ulámány. Hlavní řapík jest ukončen. Lístky jednotlivé jsou jen 

 spoře a to jen u předu zubaté a dosti tupé. Postranní nervy vynikají všude jen nezřetelně 

 neb jsou vůbec neznatelný. List byl dle všeho dosti kožovitý a na povrchu hladký s málo vy- 

 niklou nervaturou. Jiné úlomky, které máme ještě z téhož naleziště, náležejí jednotlivým 

 lístkům postranním. 



Náš výše vzpomenutý list jest hořejší část celého listu. 



Nevíme, je-li vyobrazený list celým listem nebo nenáleží-li jen co část dlanitě zpeře- 

 nému listu většímu po způsobu nyní žijící Cussonia spicata Tnb. V tom případě byl by 

 tento list lístkem prostředním. Krátkost řapíku na našem listu výkladu tomuto nasvědčovala. 



Ještě více než první náš list podobá se list vyobrazený listům Cussonia spicata, 

 Zvláště postranní peřenodílné úki-ojky docela se shodují s listy Cussonie. Mám tudíž za 

 to, že určení jest velmi pravděpodobným. 



Dewalqiiea coriacea Vel. (Aralia cor. Vel.) 

 Tab. IV. obr. 1—6. 



Kožovité listy, jež v naší křídové floře nesou jméno Aralia coriacea, vyobrazili 

 a popsali jsme již v několika lístkách, dnes máme od Vyšerovic nové a svým složením pře- 

 kvapující formy listů téhož druhu. 



Rostlina, jíž listy tyto náležejí, byla za doby cenomanské v Čechách velmi rozší- 

 řenou, protože otisky listů její skoro ve všech nalezištích se objevují. Již zprvu jsme vyslovili 

 náhled, že listy tyto nejsou jednoduché neb celé, nýbrž že co lístky náležejí většímu zpeře- 

 nému listu a sice bezpochyby listu dlanitě zpeřenému. 



Dnešní naše nálezy potvrzují v podstatě domněnku tuto, jenže list není zpeřený dlanitě 

 nýbrž znoženě. Na krásně zachovalém listu obr. 1, za který děkuje Museum p. prof. dr. J. 

 Palackému, vidíme, že se silný řapík nahoře znoženě dělí v jednotlivé řapíčky, jež pak 

 přecházejí v známé nám lístky. Na řapíčkách vidíme zcela zřetelně, že se od nich jednotlivé 

 lístky oddělovaly kloubnatě. Proto se v stáří celý list rozpadal a proto tedy nejvíce jen je- 

 dnotlivé lístky v lupcích se objevují. Lístků jest celkem 6; levé rameno jest jen jednou roz- 

 děleno, kdežto pravé se zdá býti rozděleno dvakrát, takže by lístek h) byl předposledním na 

 celém ramenu. Že lístek a) patří k ramenu d), jest patrno. 



Podobně rozdělený list jest i obr. 3. Lístky obr. 4 náležejí bezpochyby co rameno 

 postranní celému listu složenému. Jsou to ale jistě lístky našeho druhu. 



Dle toho všeho by se zdálo, že tu máme vůbec známé znožené listy jednoduchého 

 způsobu. Ale fragment obr. 2 nám zdánlivě přirozený tento výklad poněkud činí zmateným. 

 Řapík c) a na něm sedící znožené lístky jsou ovšem tože, co listy obr. 1. a obr. 3., ale jak 

 máme rozuměti ostatní části pod tímto listem. Není to rozhodně větévka či osa, ku které by 

 list c) přisedal, neboť poloha jednotlivých částí rovněž jako konečné postavení znoženého listu 

 a pak i to by bylo nepochopitelným, že by k ose té přisedaly dole lístky jednoduché. Roz- 

 hodně celá střední zdánlivá osa jest jen středním řapíkem, jenž jest u a) a 6) docela zřetelně 

 článkován. Ku článkům těm pak kloubnatě přisedají ještě po obou stranách jednoduché lístky. 



