32 5. Dr. J. Velenovský 



na mnoze barvy šedé neb temnošedé, ale také bělavé a někdy i živě červené, žluté, zelené 

 neb modravé (k. př. u Motol nad graptolitovými břidlami). 



Jíly beztvarné zpravidla nemají otisků rostlinných neb obsahují jen nezřetelné 

 drobounké uhelné zbytky předmětů organických. Hlavním nalezištěm rostlin jsou toliko lupky 

 břidličnaté, jež jsou rozličných barev a pevnosti. Přecházejíť v barvy čistě bílé (u Chuchle, 

 Brna na Moravě) až do intensivně černé (u Počernic, Kozákova). Význačné jsou lupky Boh- 

 dánkovské barvou pěkně růžovou. Často jsou barvy útvaru, na němž spočívají a jehož hmotu 

 v sobě patrně obsahují. V tom ohledu zvláště pozoruhodný jsou lupky Jinonické barvy 

 hnědorezavé, jež spočívají přímo na břidlách silurských stejně zbarvených. 



Kamenné lesklé černé uhlí jest všude vzácností a i tam, kde se vyskytuje (tak 

 u Slaného podle dráhy, u Vysočan, Skutíčka, Pekelce blíže Vamberka), tvoří jen slabou a dle 

 objemu plošného nepatrnou vrstvu. K dobývání se nikdy rozhodně nehodí, protože množství 

 jeho by se nevyplácelo. Jakého jest uhlí toto původu, nemohu dnes s určitostí tvrditi. Na 

 kusech od Skutíčka pocházejících Lze viděti jakousi podobnost s kmeny stromovými, jsou ale 

 tak zdeformovány a vší anatomické struktury prosty, takže i tato podobnost může býti jen 

 zdánlivou. Kusy uhelné od Slaného jsou jednolitou hmotou a uhlí karbonickému úplně po- 

 dobné. Pravdě podobnější jest, že všechno toto uhlí pochází z bývalých rašelin, jež z vodnaté 

 a bařinné flory, která je sprovází, vším právem lze předpokládati (viz Krejčího geologii 

 (str. 738.). 



Kmeny, větve neb kusy dřev zachovávají se dvojím způsobem. Leží-li v pískovci, tož 

 podržují svůj původní tvar (jsou ovšem smačklé), ale proniknuty jsou pískovcovou hmotou 

 úplně. Jindy (v břidlách pravidelně) přeměněny jsou v černý uhel, jenž nikterak zjevem se 

 neliší od černého uhlí dřevěného. Na ohmat černí a se rozpadá. Kusy a kousky takovéhoto 

 uhlí vyplňují mnohdy až na více centimetrů silnou vrstvu u velkém množství přecházejíce 

 místy v černý mour. A tyto právě vrstvy vystupujíce s lupky na den staly se lákadlem 

 mnohých nešťastných podnikatelů, kteří měli je za stopu uhlí, po němž na mnoha místech 

 s nemalým nákladem kutili. 



Ve vrstvách uhlí kamenného neb i v lupcích rostlinonosných nezřídka nalézáme kosuky 

 žlutého neb hnědého jantaru velikosti hrachu až líšného ořechu. Znám kousky od Vyše- 

 rovic, Lipence, Skutíčka, Kozákova. Jantar tento jest velmi křehký a hoří úsilně čadivým 

 plamenem. Nepochybujem, že pochází z kmenů četných konifer, jichž větévky a dřeva s ním 

 současně v lupcích jsou uloženy. 



Plody a šiškovité kmeny Kranner, šišky rodu Pinus a jiné plody jsou v pískovcích 

 přeměněny v hmotu pískovou. Listy zachovávají tvar otisků a sotva jsou potaženy zbytkem 

 bývalé jich podstaty. Také jsou tu zachovány a to mnohdy v špatném stavu jen listy pevné 

 a silně kožovité, Odtud snad také si lze vysvětliti, že jsou v pískovcích otisky rostlin oproti 

 lupkům velmi vzácné, neboť jemnější častě rostlin v hrubé hmotě pískové nemohly se za- 

 chovati jako v jílu neb lupcích. 



V lupcích pokrývají listy, větévky, plody, květní častě u velikém často množství celé 

 desky v malebné směsici. Jsou zpravidla hnědě až černě (u Bohdánkova červeně) otisknuty. 



