34 ^- -O''- "^- Velenovský 



než v posledním. V prvém převládají samé jehličnaté, kdežto listy dvouděložnýcli jen spoře 

 jsou til promíšeny. V posledním lomu jsou oproti tomu dvouděložné s listy Aralií, Cre- 

 dnerií, Magnolií atd. a jen sporé zbytky jehličnatých. A oba lomy jsou od sebe vzdáleny 

 sotva 10 minut cesty. Podobně jest to u Lidic, jak později vyložíme. 



Úkaz tento jinak si nemožno vysvětliti než tím, že přijímati nutno, že květeny lupků 

 v jednotlivých nalezištích jsou květenami lokálními. Rostliny jednotlivých stanovisk náležejí 

 nejbližšímu okolí, náležejí stromům a keřům, jež na témže místě rostly. 



Toho jiným důkazem jest tvar a způsob uložení lupků mezi pískovými kvádry. Lupky 

 rostlinonosné netvoří nikde souvislé vrstevní pásmo, jak býváme uvyklí vídati na vi'stvach 

 jiných formací. Lupky perucké tvoří mezi pískovci hnízda vždy malých rozměrů plošných 

 a zřídka kdy větší mohutnosti. Často jest takové hnízdo sotva dva až tři metry široké a dlouhé 

 a již ztrácí se mezi pustými kvádry. Je-li pak květena takovéhoto hnízda zvláštní, snadno 

 ■pochopíme, že odnesením celého hnízda zmizí na vždy i pamětníci rostlinní místa tohoto na 

 vždy z povrchu zemského. Tak byly k. př. uloženy krásné Dryandry s jinými ještě druhy 

 v jílovitých, bílých lupcích nad Chuchlí v hnízdě sotva tři metry v průměru širokém. Jíly 

 tyto během roku odvezly do továren chamotových a s nimi na vždy zmizela i krásná Dry- 

 andra, jež posud nikde v tak krásných listech nebyla nalezena (viz přehled). Dnes není 

 na místě tom u Chuchle lupků ani jílů více. 



Praskrovných rozměrů jsou také lupky u Hloubětína, jež tak mnohou rostlinnou vzá- 

 cnost nám již poskytly. Skoro můžeme říci, že naleziště toto již celé jsme odnesli do Musea. 



Hnízda luijků jsou obyčejně v pískovcích u větším počtu, což zvláště dobře vídáme 

 na stěnách pískovců v otevřených lomech. Mnohá z nich jsou semo tamo roztroušena, jiná 

 tvořívají stejný jakoby vlnitý horizont. Jdeme-li cestou nad vidolím od Peruce ke Stradoni- 

 cům, máme po pravé ruce pěkně odkrytý profyl vrstev peruckých. Nejvýše a dole jsou dosti 

 mocné pískovce a asi uprostřed táhne se celá řada hnízd drobných lupků. 



Nejvýš zajímavé jest, že často každé z hnízd lupků má svou zvláštní floru. U Vy- 

 šerovic na př. nalezena nádherná Ar al i a furcata v slídnatém hnízdě prvního lomu, kdežto 

 v jiných hnízdech u Vyšerovic není po ní ani památky. V jednom pak hnízdě v nejvyšších 

 vrstvách pískovců uloženém jest sídlo pěkných větévek Geratostrobus echinatus vedle 

 nesčetných lastur sladkovodních (Unio). 



Ze rostliny se v hnízdech lupků právě popsaných za nejklidnějších poměrů z nej- 

 bližšího okolí usazovaly, vidíme i z toho, že postupně od dola nahoru jdou jiné neb vždy 

 jiné převládající druhy dle toho, jak se vegetace během času na témž místě měnila. Skoro 

 všade počíná nejzpodněji množství listů myrtovitých, jmenovitě blahovičníků (Eucalyptus). 

 V bohatém lomu Vyšerovickém zcela dobře sledovati lze pak pásma Crednerií, Aralií 

 a t. d. U Landsberga počínají lupky množstvím Gleichenií, výše pak listů dvouděložných 

 a konifer. 



Dle toho možno souditi také o přibližném stáří těch kterých lupků. Nemáme tu ovšem 

 floru mírného pásma se sti'omy ročně opadavými, abychom mohli přímo roky počítati dle doby 

 zimní a letní, ale přijmeme-li i nejvyšší poměrné stáří tropických stromů peruckého lesa, jaké 

 mají ku př. Sequoie a blahovičníky, tož tvrditi můžeme s ohledem na slabé střídání se 

 generací různých po sobě, že celé hnízdo as metr silné odpovídá ne mnoha tisícům roků. 



