KvStena českého cenomanu. 35 



A mnohá z hnízd mohla se utvořiti i v kratší době. Kdybychom chtěli přijímati věky veliké 

 pro jednotlivé lupky, musely by předně býti dle výše rozličného složení geologického a za 

 druhé jistě by flora nejvyšších vrstev musela býti úplně jinou než dolejších. Vždyť víme i za 

 dnešních dnů, jak druhy rostlin a i celá scenerie rostlinná během tisíců let se na témže 

 ' místě následkem vlivů přírodních pravidelných a zvláště nahodilých mění. V našich lupcích 

 ale máme v celé výši celkem tuže základní floru a jen některé druhy se mění. 



Ze všeho, co tuto posud povědíno, vyplývá tedy, že hnízda lupků jsou usazeniny bý- 

 valých jezírek a tůní vodních uprostřed pralesů peruckých. Mohly to býti i slepá ramena 

 a zátoky řek, do nichž upadaly listy a plody pobřežních bylin a stromů. 



Toto faktum, jemuž těžko cos na pravděpodobnosti vytýkati, jest dalekosáhlého vý- 

 znamu. Především plyne z něho, že zachovalé zbytky rostlin jednotlivých lupků náležejí lo- 

 kální vegetaci a že sem nebyly tudíž sneseny z dalekých končin. My jsme proto oprávněni 

 ze zbytků jednoho stanoviska sestrojiti si celkový obraz vegetace místa tohoto. A máme-li 

 takových stanovisk celou řadu z Moravy přes Cechy až do Saska, a poskytuje-li nám každé 

 z nich jiný obrázek rostlinný, tož mužem si z nich sestrojiti snadno celkový obraz celé flory 

 perucké, jaká se prostírala v celém pásmu zemí jmenovaných. My dovídáme se ze studia 

 cenomanských rostlin nejen o tvarech a typech systematických ale i o scenerii rostlinné a z této 

 i o geografickém a klimatickém rázu krajiny doby cenomanské. 



Že jsou jednotlivá stanoviska peruckých rostlin zbytkem flory lokální, jest nejvýš 

 důležito i pro určování jednotlivých zbytků rostlinných. Neboť máme-li v jednom nalezišti 

 množství listů, plodů, květů, větévek a t. d. z mnoha druhů pocházejících pohromadě, těžko 

 ovšem na mnoze souditi, co k čemu náleží, i když a priori víme, že k sobě náležeti fragmenty 

 ony mohou. Najdeme-li ale v druhém a třetím nalezišti mezi jinými druhy ten který záhadný 

 di-uh listů a s ním opět a vždy tytéž plody, tož s kombinace této souditi dovoleno, že obé 

 k sobě náleží. Překvapujícím dokladem toho byla kombinace, kterou jsme provedli na př. na 

 druzích Krannera mirabilis, Frenelopsis bohemica, Cunninghamia elegans. 

 A kombinace tyto posud novými a novými doklady se potvrzují. 



Zvířecí zbytky jsou v lupcích i pískovcích velice vzácné. V pískovcích jsou to některé 

 ryby a v lupcích sladkovodní škeble (Unio) a několik velice špatně zachovalých hmyzů 

 (brouci a chrostíci). Všechno to svědčí o fauně sladkovodní. Proč není více hmyzu v lup- 

 cích zachováno, jest mně skutečně nevysvětlitelné. 



Že by tu hmyz nežil, nelze z vysokého vývinu vegetace současné ani mysliti. Jest 

 toho tedy příčinou zajisté způsob, jakým se lupky naše usazovaly. Také ve většině vrstev 

 třetihorních, jež rostlinami oplývají, nenalézáme žádného hmyzu, kdežto na mnohých stano- 

 viskách opět jest hmyz hojným a třeba by tu i rostlin nebylo (ku př. u Kučlína). 



Nelze pochybovati, že lupky i pískovce perucké jsou útvarem sladkovodním, nebo 

 mimo jiné nejlepším toho jsou dokladem zachovalí zde sladkovodní živočichové (lastury, ryby, 

 hmyz a j.). Z jakých ale sladkých vod usadily se mohutné a daleko rozšířené vi'stvy pískovce? 



Tu ovšem možno vysloviti jen domněnky. Nejspíše že to jsou usazeniny pobřežní 

 velkých řek, jež vlévaly še do moře, jehož okraje pruh pískovců středem cech z Moravy, 

 dále na západ a na severu Čech označuje. Snad jsou to i usazeniny velkého sladkovodního 

 jezera. Řešení otázky této ponecháváme odborným geologům. Na jediné dovolíme si toliko 



