KvStena českého cenomaiiu. 37 



tudíž Vyšerovice zajisté nejproslulejším stanoviskem křídové flory nejen v Čecliách ale 

 i v celé Evropě. 



Lupky uloženy jsou tu v pískovcích v rozličné síle (až na 2 m) a rozličné rozsáhlosti 

 plošné. Nejmocnější jsou ony, v nichž nalézají se veliké listy Credneria bohem ica 

 a Aralia Kowalewskiana. Mimo to leží jednotlivá ložiska v různé výši nad sebou. Každé 

 ložisko od ostatních oddělené vyznačuje se svou zvláštní květenou a jiným mineralogickým 

 složením. Hlavní bohatství rostlin uloženo jest v posledním velikém lomu ode vsi. Lupky zde 

 dosahují až přes metr tlouštky a zaujímají zpodní polohu v pískovcích. Mají povahu pevných, 

 šedých až černavých břidel, jež se dosti nesnadno v tenké desky rozštěpují. V hmotě břidly 

 lesknou se četné drobounké lístečky bílé slídy. Na břidlách těchto, jež lze vylámati ve ve- 

 lilíých souvislých plotnách, jsou u velikém množství a v malebné pestrosti otisknuty hnědě až 

 černavě různé listy, větévky, šišky, plody neb častě květní. Na oko jsou tyto rostlinonosné 

 desky břidel skutečně úhledné, ale rostliny jsou tu příliš smáčknuté a po většině špatně za- 

 chovalé, takže mnohdy jen nejhrubší obrysy jich zřetelněji vynikají. Jen místy i jemnější 

 struktura a složení rostliny jsou ještě zachovány. Šišlíy Microzamia jsou smáčknuty v tenkou 

 desku. Buněčná podstata rostliny jest buď úplně vyloužena neb zuhelnatělá. V některém místě 

 jest nahromaděno takové množství listů a zbytků rostlinných částí, že jednotlivé otisky nelze 

 rozeznávati. 



Nejhojnějšími otisky jsou tu veliké listy Credneria bohemica, jež svou hrubou 

 nervaturou nápadně se liší od svého okolí. Veliké listy Myrtophyllum Geinitzi, Myri- 

 cophyllum Zenkeri, Aralioph. coriaceum, A. Kowalewskianum, A. propin- 

 quum, A. Daphnophyllum, Hederoph. primordiale, Sapindoph. pelagicum, 

 Magnoli'a amplifolia, Hymenaeophyllum primigenium jsou tu nejobyčejnějším 

 úkazem. Mezi listy jsou praobyčejným otiskem květenství Myricanthium amentaceum. 

 Plody a plodní části jsou tu celkem dosti pořídku. 



Zbytky jehličnatých se mezi listy dvouděložných dosti ztrácejí. Nejhojnější jest tu 

 Widdringtonia Reichu, z níž nezřídka zachovány jsou přes stopu veliké metlaté větve. 

 Sequoie tu ku podivu vůbec scházejí. Za to skoro na každé břidle zahlédnem charakteri- 

 stické šupiny Dammara borealis. Také cykasovité neoplývají tu ani množstvím ani roz- 

 manitostí druhů. Jediná Microzamia gibba činí tu výminku. Šišky její jsou zde dosti 

 hojné a pěkně zachovalé, místy sedí ještě na tlustých větévkách. Kapradiny jsou tu pak 

 vůbec řídké. 



Nad těmito lupky rostlinnými nalézá se vrstvička, jež přeplněna jest množstvím zuhel- 

 natělých kusů dřev, větví a plodů; místy přechází dokonce v uhelnou, černému troudu po- 

 dobnou hmotu. 



Nad vrstvičkou právě jmenovanou spočívají dosti mocné plastické, nevrstevnaté jíly, 

 jež nemají žádných zbytků rostlinných. 



Na těchto ukládají se opět pevné kvádry pískové, v nichž nejdoleji objevují se často 

 kmeny pověstné stromovité kapradiny Dicksonia punctata. Leží zde ve vodorovné poloze 

 a jsou vždy poněkud smáčknuty. Poněvadž je žádné jiné zbytky rostlin neprovázejí, jest pa- 

 trno, že sem byly splaveny a odneseny ze vzdálenějších míst. Zachováno jest z nich zpravidla 



