Květena českého cenomanu. 43 



Yšude mezi lupky spatřiti lze více méně silnou vrstvu černého mouru neb zuhelna- 

 tělych dřev. U samého města pod jmenovaným mostem dřevěným jest v lupcích dosti silný 

 pruh černé, lesklé hmoty, jež láme se kostkovitě a prosáklá jest látkou nerostní. Hmota tato 

 dobře upomíná na kamenné uhlí. 



Peruc a Strádonice. 



Dále u PeiTice odkryty jsou vi'stvy perucké (podle města Peruce tak pojmenovány) 

 na více místech. Lupky rostUnonosné jsou ale již zasypány, takže sám jsem je ohledati ne- 

 mohl. Dle uchovaného v Museu materiálu vidíme, že jsou barvy šedé, pěkně břidličnatě 

 štěpné s otisky dosti dobře zachovalými baiTy čemavé. Dle drahů, které se tu daly rozeznati, 

 jest zde zachována opět flora samostatného rázu a složení a jistě že poskytne ještě mnoho 

 zajímavého, bude-li ještě někdy stanovisko perucké přístupným. 



Nejčastěji se tu opakují větévky Sequoia heterophylla, kousky kapradiny Glei- 

 chenia Zippei (také plodné!), Laccopteris Dunkeri, větve Cunninghamia ele- 

 gans, šupiny Dammara borealis, metličky Widdrongtonia Eeichii, dvouděložné 

 listy Grevilleoph. constans, Araliph. formosum, A. Daphnophyllum (zvlášť 

 hojně) a opět obligátní Eucalyptus, Dewalquea coriacea a j. 



Jdeme-li od Peruce ku Strádonicům nad hlubokým lesm'm údolím, máme po pravé 

 ruce dlouhotáhlé úklony, kdež snad nejlépe můžeme sledovati uložem' českého cenomanu. 

 Pískové kvádry rozličné jakosti prostoupeny jsou tu podle celé délky celým systémem vlnitě 

 se táhnoucích hnízd lupků nestejné velikosti. Lupky zdejší jsou ale velice drobivé, černošedé, 

 nusty v mour a prach přecházející. Tu a tam prostoupeny jsou sune zuhelnatělou hmotou. 



Na více místech objevují se také otisky rostlin, tyto jsou ale nejvýš špatně zachovány, 

 takže jsou skoro neuixitelny. Xa lepších kusech mohl jsem ještě rozeznati: Sequoia hetero- 

 phylla (poukazuje patrně na pemcké naleziště), Widdringtonia Eeichii, Cunnin- 

 ghamia elegans, Podozamites lanceolatus, Eucalyptus angustus, Cocculus 

 cinnamomeus (týž co u Lipence). 



Zde dobře vidíme, že lupky perucké značí pobřežní malé zátoky vodní neb i tůně 

 podle hlavní vody roztroušené. Podobnou scenerii přírodní nalézáme podnes kolem větších 

 jezer neb řek. 



Mšeno, Charvatec. 



Nepatrná sbírka otisků z okolí Mšena donesena byla do sbírek musejních v době 

 starší. Nyní jsou lomy i s lupky rostlinnými u Mšena úplně zasypány. 



Lupky od Mšena jsou barvy temnošedé s otisky černavými a dosti nezřetelně zacho- 

 valými. Celkem připomínají lupky z okolí Peruce. Nejčastějšími druhy zdají se tu býti Glei- 

 chenia Zippei, Cunninghamia elegans, WiddringtoniaEeichii, Grevillsoph. 

 constans, Myricoph. Zenkeri, Myricanthium, Eucalyptus, Dewalquea cori- 

 acea a Butomitescretaceus. 



6* 



