g4 ^' ^''- J- Vdenovský 



jež dobře jsou dokázány co totožné s žijícími a mnoho jiných jest aspoň pravděpodobných. 

 Cizí neb snad vyhynulé typy, rody neb řády jsou tu vzácnou výminkou. Snad někdy i podivné 

 druhy rodů Dewalquea, Credneria, Chondrophyllum, Macclintockia a j. objeví 

 se nám co druhy posud žijících rodů neb aspoň co rody žijícím dosti příbuzné. 



S tím, co tuto řečeno, možno tedy počítati co s dokázaným faktem. Jest nám ale 

 nyní řešiti otázky další: Je-li rostlinstvo dvouděložné v cenomanu na tomže stupni dokonalosti 

 jako třetihorní, kde bere se tu náhle v takovém bohatství, jest tu skutečně prvním začátkem 

 dvoudéložných, nebo třeba hledati předchůdce jeho ještě v dobách starších? 



Rozhodně jest proti mysli, že by dvouděložné rostliny cenomanské mohly býti prvními 

 na povrchu zemském. První počátky dvoudéložných nutno klásti do doby starší. Doby před- 

 chozí (trias, jura) význačný jsou množstvím nahosemenných a posud velikým počtem cévnatých 

 tajnosnubných, dvouděložné tu nikdy nebyly nalezeny. Bylo by odvážno tvi'diti, že vzdor tomu, 

 že tu dvouděložné nebyly pozorovány, tyto zde přec žíti mohly, že ale nikdo jich posud ne- 

 nalezl. Spíše jest pravděpodobno, když nenalézajíce jich zde přijímáme, že tu nežily, než když 

 odvolávajíce se na svou nevědomost tvrdíme, že tu žily. Sem tedy počátek dvoudéložných v té 

 podobě, v jaké je známe z cenomanu, nespadá. 



Původ jich hledati tedy musíme v době přechodní, v níž kladou se vrstvy Vermířovské 

 a "Wealdské. Rostliny zde nalezené patří toliko k nahosemenným a tajnosnubným a shodují 

 se tedy v podstatě s florou peruckou. Překvapujícím nálezem obohatil nás ale H e e r ve svém 

 popisu flory Komské z Grönlandu, která stářím rovná se Vermířovské i Wealdské. Máť totiž 

 zcela podobné složení obsahujíc skoro samé nahosemenné a tajnosnubné, ale vedle těchto nalezl 

 Heer jedinou dvouděložnou, Populus primaeva. Tedy topol tento jest posud první, 

 známou dvouděložnou rostlinou na povrchu zemském. V komských tedy vrstvách, v nichž ještě 

 mesofytické druhy r. Pterophyllum, Glossozamites, Czekanovskia a j.^ hojně se vy- 

 skytují, třeba ještě hledati další stopy prvních dvoudéložných, jež jistě počtem podřízeny 

 budou ostatnímu současnému rostlinstvu. A poněvadž jsou evropské vrstvy Vermířovské 

 a Wealdské rovny stářím Komským, tož ve vi'stvach těchto budoucí badatelé nalézti musí 

 první evropské dvouděložné rostliny. 



Mimoděk vluzuje se nám do mysle otázka další, jak že totiž vyhlížely první dvou- 

 děložné a z kterých před tím žijících forem se vyvinuly. Předem říci nutno, že tu definitivní 

 soud pronésti nelze, leda jen naznačiti pravděpodobnou theorii. Známo, že se rostlinstvo objevuje 

 na zemi v tom pořadí, v jakém je systematika dle stupně dokonalosti sestavuje od nejnižších 

 počínajíc. Po nahosemenných následují rozhodně krytosemenné a tedy také dvouděložné. 

 Cévnaté tajnosnubné počínají v nejstarších dobách a ustupují později (jura) místa nahosemen- 

 ným, jež tedy i dle palaeontologie i dle srovnávací morfologie a anatomie nutně z cévnatých 

 tajnosnubných se vyvinuly. 



Po nahosemenných nastupují ve vrstvách zemských krytosemenné dvouděložné, sou- 

 díme tedy, že z prvých se vyvinuly. Nám ale schází přechodních tvarů mezi oběma. Máme 

 sice žijící řád Gnetaceae, jenž v mnohém ohledu činí přechody od nahosemenných ku dvou- 

 děložným krytosemenným, ale řád tento jest počtem rodů chudičký, takže mezeru mezi oběma 

 oddíly rostlinstva jmenovaného špatně vyplňuje. Jsou ostatně i rody řádu tohoto mezi sebou 

 tak isolovány, že se domnívati musíme, že jsou zbytkem bývalého kdysi většího pokolení 



