JSvStena Českého cenomanu, ß5 



rostlinstva. A snad právě z tohoto rostlinstva vznikly první krytosemenné dvouděložné. A tyto 

 neznámé tvaiy přechodní očekáváme ve vrstvách stáří Vermířovských a Wealdských neb do- 

 konce již v juře a liasu. 



Nahosemenné rostliny jsou vesměs stromovitého (neb křovitého) vzrůstu, nahosemen- 

 ných bylin neznáme. Tato okolnost je nejvýš pozoruhodná a myslím, že poukazuje dílem na 

 jich prastarý původ dílem na konec jich rozvoje, v němž již více nových forem netvoří, více 

 se nemnozí, nýbrž pozvolna na zemi odumírají. Považuj eme-li nahosemenné jen za poslední 

 stupeň cévnatých tajnosnubných, tož směle říci můžeme, že řada typů těchto počala bylinnými 

 tvaiy kapradin v devonu a karbonu (a snad již dříve!), jichž zbytky tam skutečně nalézáme. 



Známo dále, že v zemích, kde po dlouhé věky klima a všechny podmínky životní 

 málo neb pozvolna se měnily neb vůbec se neměnily, tam že rostlinstvo nerušené v rozvoji 

 kráčelo a tam že skutečně nalézáme převládati floru stromovitou (Japan a protilehlé země 

 čínské a t. d.) neb že tam jsou i stromovité rody, jichž příbuzní v méně jim příznivých zemích 

 vesměs jsou bylinného tvaru (stromovité komposity a umbellifery a j. na Kanárech, Madeiře, 

 sv. Heleně, v tropech a t. d.). Vidíme tedy, že nerušený vývoj po dlouhé věky jest příčinou 

 přechodu z bylinného tvaru do stromovitého. 



Majíce na mysli tyto analogie můžeme souditi o podobě prvních dvouděložných kryto- 

 semenných dvojím způsobem : 1. Jsou-li skutečně jen dalším postupem vývoje nahosemenných 

 asi vzoru Gnetaceae, tož mohly přímo se objeviti v tvarech stromovitých, jež později 

 teprv odrodily tvary bylinné. 2. Jsou-li typem úplně novým, samostatně a souběžně s naho- 

 semennými se vyvinuvším, tož mohly první počátky dvouděložných krytosemenných začíti 

 také tvary bylinnými. 



Je-li toto druhé pravdivým, pak ovšem dlouho bychom marně stopy jich hledali ve 

 vrstvách zemských, neboť byliny jsou tak zřídka způsobilé zachovati se v stavu fossilním. 

 A snad nepřítomnosť jejich v dobách starších právě tímto dala by se vysvětliti. 



Tyto všechny náhledy jsou ovšem jen pouhou kombinací myšlenek, budoucnost svrchu 

 položené otázky řešiti musí nikoliv pouhým myšlenkovým přemítáním nýbrž faktickými nálezy 

 v přírodě samé. Nalezení prvních dvouděložných krytosemenných bude proto vždy nejvýš 

 důležitým pro dějiny rostlinstva vůbec. 



Na jednu ještě okolnost v objevování se dvouděložných rostlin v křídě možno po- 

 ukázati. V systematice bývá zvykem klásti bezkorunné na nejnižší stupeň jako tvar méně 

 dokonalý. Již morfologie nám dokazuje, že velký počet bezkorunných dá se dobře rozestaviti 

 mezi jednotlivé [řády prostoplátečné a srostloplátečné a že vůbec v přirozené systematice 

 přesné rozdělení na bezkorunné, prosto- a srostloplátečné provésti se nedá. 



V křídě, kdy se nám poprvé dvouděložné u veliké bohatosti objevují, skutečně také 

 nenalézáme, že by některá ze tří jmenovaných skupin nad ostatními převládala. Jmenovitě 

 bezkorunné jsou tu na rovni s ostatními dvouděložnými, které se opět stejně rozdělují na 

 prosto- i srostloplátečné. 



Velice zvláštním úkazem jest, že v českém cenomanu jednoděložné skoro na 

 dobro scházejí. Jak v systematické části uvedeno, jest to jediný Butomites cretaceus,. 

 jenž co jednoděložná rostlina (generického postavení ovšem neurčitého) jest nepopiratelným.. 

 Vegetativní zbytky rostlin jednoděložných jsou sice k bližšímu určení nejvýš nezpůsobilé, za 



Třída mathematlcko-prírodovědectá VII. 3. 9 



