gß 3. Dr. J. Velenovský 



to ale tím lépe prozrazují, že k jednoděložným náležejí. Že v českých peruckých vrstvách 

 jsou vzácností, jest faktem. Také na Gronlandě jsou od Heer a jen sporé a z části i po- 

 chybné jich zbytky zaznamenány. Heer vypočítává jich celkem 8 druhů, z nichž 4 jsou velice 

 pochybné. Také fragment palmy udávaný Heerem z Modletína na Moravě jest nejvýš po- 

 chybný a k určení docela nezpůsobilý. 



O příčině nedostatku jednoděložných v cenomanských vrstvách možno opět souditi 

 dvojím způsobem: 1. Buď skutečně za doby této byly velice vzácnými a proto se zde jen 

 vzácně zachovaly. 2. Buď žily hojně jako za dnešních dnů, ale náhodou se nikde ne- 

 zachovaly. 



Druhý způsob výkladu byl by velmi pohodlným a může i jinde v palaeontologii býti 

 upotřebován, kde něčeho se nám nedpstává. Kdybychom ale v každém případě směli takto 

 souditi, byla by fytopalaeontologie vědou nemožnou, neboť každý by říci mohl, že v té ktei'e 

 době rostlo všechno, ale nám se z toho nic nezachovalo. 



Dovolíme si zde poukázati na objevování jednoděložných rostlin v jílech neb břidlách 

 třetihorních. Na mnohých nalezištích třetihorních rostlin možno souditi ze zachovalých zbytků 

 rostlin, že tu byla kdysi scenerie rostlinná podobna oné, jakou si musíme mysliti za doby 

 cenomanu u Vyšerovic, Lipence a t. d., ano že i způsob, jakým se zbytky ony do vi-stev 

 dostaly, 'byl týž. Každý kousek břidly třetihorní má ale aspoň nějaký otisk trávy, šáchoru 

 neb jiné dvouděložné rostliny. Ano musili bychom dlouho hledati usazeniny třetihorní rostlino- 

 nosné, kde by naprosto nebylo jednoděložných rostlin. A v peruckých vrstvách máme právě 

 opak toho. Tedy- nedostatek tento zde nemůže být nahodilým, nýbrž příčinou jen toho, že 

 tehdáž skutečně zde jednoděložné nerostly. 



". Trávy a šácharovité rostou obyčejně pospolitě a možno říci, že po celém světě, ve 

 všech pásmech a za všech podmínek životních. Listy i jiné jich části snadno se zachovávají 

 v jílovitých usazeninách a mohly by i; v tvrdých lupcích Vyšerovických, kde jemná Selagi- 

 nella se zřetelně otiskla, docela dobře své stopy zanechati. A známe-li různé lokální floiy 

 perucké, z nichž jedna svědčí hlubokému lesu, jiná suchým keřnatýra hájům, jiná jehličnatým 

 complexům a p., tož by se jistě na některém tom stanovisku trávám dařilo a jistě by se tu 

 také zachovaly. 



Z toho tedy všeho plyne, že se skutečně nutno domnívati, že jednoděložné za ceno- 

 manu byly velice vzácnými a že tudíž jsou nejmladším, až v třetihorách se objevujícím a do 

 dnes v nejvyšší dokonalosti a rozmanitosti žijícím typem rostlinným. Této domněnce neod- 

 poruje také objevování se palem ve vrstvách zemských. Neobyčejný zjev palem, jich ve- 

 likost, veliké a ija mnoze pevné plody přivedly starší fytopalaeontology na bludnou cestu, že 

 zbytky palem (Sternb.erg aj.) udávali již v karbonu a jiných starších usazeninách. Všechny 

 tyto údaje, ukázaly se býti falešnými, a dnes víme, že skutečně palmy žily v Evropě teprv 

 na. sklonku doby křídové (v Slezsku, jižní Francii), tedy na přechodu do doby třetihorní, kdy 

 se nám v značné bohatosti ve všech nalezištích objevují. V českém . cenomanu jich posud ne- 

 má.me, Modletínská palma jest pochybná, na Gronlandě jsou neznámy, ano i v křídě americké 

 do dnes nejsou z důstatek dokázány. 



Tyto shodné okolnosti svědčí dosti zřejmě, že palmy v cenomanu buď ještě nežily, 

 bud jen v prvních začátcích. 



