Květena Českého cenomanu. gQ 



Plutonia cretacea jest nám dalším důkazem, že za doby křídové žilo ještě 

 hojnost rodů, k nimž analogií v žijící přírodě nemáme. 



Cenomanské Abietineae jsou v české perucké floře dokonale zajištěny a zdají se 

 vesměs příslušeti rodům žijícím. Není ještě rozhodnuto, jsou-li to první typy čeledi této, neboť 

 již v dobách starších fragmenty jejich byly pozorovány (viz Schenk, Pal). Z té okolnosti, 

 že Abietineae jsou nyní mezi jehličnatými tak bohatě zastoupeny, bych však soudil, že 

 jsou stáří mladšího. 



Z dvouděložných charakterisují floru cenomanskou rod Platanus, i-ůzné formy řádu 

 Araliaceae, Proteaceae, Myricaceae, Magnoliaceae, Diospyreae, Caesal- 

 piniaceae, Myrtaceae, velikolisté Crednerie a záhadná posud Dewalquea. 



Co až potud vyloženo, týká se výhradně květeny vrstev cenomanských a částečně 

 nejzpodnější křídy. Jaké poměry floristické panují ve floře stupně turonského neb senonského, 

 těžko posud pro nedostatečné známosti flor těchto nějakých náhledů vyslovovati. V cechách 

 máme ku př. z opuk Bělohorských (turon) posud praskrovné zbytky rostlin. Podivným způ- 

 sobem opakují se tu ale mnohé druhy z doby cenomanské, tak odtud lze zaznamenati: Mi- 

 crOzamia gibba (táže, co u Vyšerovic), listy rodu Eucalyptus, Sequoia, Geinitzia. 



Také u senonu českého (čes. Lípa, Březno, Kieslingswalde) známe celkem málo 

 rostlin. Tyto jsou ale od pei-uckých již velmi odchylný upomínajíce úplně na floru třetihorní. 



Jeví se nám tudíž cenomanská flora co flora samostatného rázu, jež stojí uprostřed 

 mezi florou jury a třetihor. Přechod k prvé tvoří rostliny komské, wealdské a vermířovské 

 k druhé flora seuonská. 



Ačkoliv máme v perucké floře v podstatě tytéž elementy rostlinné jako ve floře 

 třetihorní, přec jich vzájemný poměr početní čili celkové složení jest v obou velmi rozdílné. 

 V cenomanu na příklad zaujímají nahosemenné oproti ostatnímu rostlinstva mnohem větší 

 procenta než v třetihorách. A mezi nahosemennými vynikají opět počtem cykasovité, jež jsou 

 v třetihorách vzácnými. Mezi nahosemennými máme ještě mnohé typy žijícím nepodobné, 

 kdežto v třetihorách jsou vesměs druhy druhům žijícím velmi podobné. 



I dvouděložné jeví jiné složení než za doby třetihorní, ačkoliv různých rodů neb řádů 

 tu vypočítávati nelze. Řády Myrtaceae, Araliaceae, Magnoliaceae vynikají mezi 

 ostatním rostlinstvem značněji než za třetihor. Myricaceae, Terebinthaceae, Prote- 

 aceae, Diospyreae, Ampelideae, rod Populus, Caesalpiniaceae přecházejí po- 

 zvolna do spodních třetihor. Za to v třetihorách všeobecně rozšířené L a urine a e, Arto- 

 carpeae, Malvaceae, Celastrineae, Juglandeae, Rhodoreae, Ericaceae zdají 

 se v cenomanu býti řídkými. 



Výslovně ale vytknouti nutno, že stromy a keře s listy ročně opadavými v cenomanu 

 úplně scházejí. Proto schází nám tu celá řada rodů třetihorních, jež počínají již v zpodním 

 tertieru a v mladším k velikému rozvoji dospívají. Podobnými rody jsou: Betula, Alnus, 

 Carpinus, Ulmus, Quercus, Castanea, Salix, Viburnum, Fraxinus, Cornus, 

 Tilia, Acer, Evonymus, Ehamnus, Zizyphus, Juglans, Pirus, Prunus a t. d. 



