däri, att baktån är i samma plan som cle öfriga. Från sittfåglama skiljas hägrarna dock lått 

 därpå, att nedre delen af underbenet är obefjädrad, ett förhållande, som inom sittfåglama 

 återfinnes endast hos isfåo'eln och biätaren. 



1:sta Ordningen Tättingar, Passeres. 



Bland sittfåglarnas stora grupp utmärker sig denna ordning genom pärskildt väl utbildade sittfötter. 

 Baktån, som är kraftig, bredast vid roten och med större klo än framtårna, kan nämligen böjas oberoende 

 af dessa. Den yttre framtån är vid roten sammanvuxen med den mellersta, d. v. s. klyfningen dem 

 emellan sträcker sig ej så långt in som mellan den mellersta tån och den inre. Tättingarnas vingar 



kännetecknas af, att de stora täckfjädrarna, cle som sitta 

 på underarmens öfre sida, ej nå öfver mer än högst 

 halfva vingpennornas längd (se bifogade teckning b, c). De 

 brokiga hackspettarna och göktytan, hvilka som bekant 

 höra till klätterfåglarna, ega visserligen liknande vingar, 

 men de igenkännas lätt på fötternas skapnad. 



De flesta tättingar äro små, endast kråkfåglarna 

 nå medelstorlek. Alla äro de lifliga. Det öfvervägande 

 antalet lefver i skogarna eller bland träd och buskar, 

 endast några få, såsom lärkorna, äro verkliga fält- eller 

 steppfåglar. Sina bon bygga de omsorgsfullast af alla 

 fåglar och utveckla därvid ofta stor konstfärdighet. Detta 

 sammanhänger förvisso därmed, att deras ungar vid fö- 

 delsen äro blinda och nästan nakna'och sålunda i behof af mycket skydd och omvårdnad. 



Fåglarnas sångförmåga har hos tättingarna nått sin högsta utveckling, och få torde de arter åtmin- 

 stone inom Oscines vara, som helt och hållet sakna densamma. Till tättingarna hör öfver hälften af 

 alla kända fåglar. De uppdelas i tvenne underordningar enligt följande schema. 



), Tarsalsulan betäckt af 2:ne baktill förenade, odelade och längsgående plåtar. Sångmuskel- 

 apparat å nedre struphufvudet l:staUnderordn. Oscines. 



2. Tarsalsulan betäckt af flera mindre plåtar, eller stundom af en plåt på den yttre sidan och 



ingen på den inre. Sakna merendels sångmuskelapparat 2:dra d:o Clamatorcs. 



Vinge af tätting, sedd ofvanifran. (Eft. Sundevall). 



Öfversikt af familjerna inom OscineS- 



I. Tarsema framtill till större delen täckta af en hel skifva. Handpennornas antal 10. 



å. Näsborrarna nakna 1 Fam. 



B. Näsborrarna mer eller mindre täckta af fjädrar 2 Fam. 



II. Tarserna framtill täckta af flera plåtar. 



A. Hakvinkeln icke långt framskjutande. 



a. Underkäkens kanter icke skarpa och icke inböjda. 



1. Handpennornas antal 10. 



« Näbbet bakom spetsen af öfverkäken inskuret 3 Fam. 



(i Näbbet bakom spetsen af öfverkäken icke inskuret...' 4 Fam. 



2. Handpennornas antal 9. Näbbet inskuret bakom spetsen. 



a Vingarna särdeles långa, hoplagda omkring 10 gånger längre än 

 tarsen, som är kort. Näbbet tunt, -plattadt 5 Fam. 



/? Vingarna medelmåttiga, hoplagda icke 10 gånger längre än tarsen 



De inre armpennorna förlängda 6 Fam. 



b. Underkäkens kanter skarpa och inböjda. Näbbet tjockt och koniskt samt 



sällan tydligt inskuret bakom spetsen af öfverkäken 7 Fam. 



B. Hakvinkeln långt framskjutande och sträckande sig framom näsborrarna. Näb- 

 bet stort och merändels mer eller mindre koniskt. Benen stora 8 Fam. 



Trastfåglar, 

 Kungsfåglar. 



Turdidae. 

 Jtegididae. 



Sångare, 



Sylvidae. 



Mesfåglar, 



Paridae. 



Svalor, 



Hirundinidae 



Arior, 



Motacillidae. 



Finkfåglar, 



Fringillidae. 



Kråkfåglar, 



Corvidae- 



