47 



lot af Hussvala efter 

 »Calalogue of birds». 



Ofversikt af släktena. 



I. Tarser och tår fjäder/klädda Chdidon. 



II. Tarser och tär ej fjäderklädda. 



A. Utan någon inskärning i inre kanten af de 

 yttersta stjärtpennorna, stjärten fuga klufven. Cotyle. 



B. Med en inskärning i inre kanten af de yt- 

 tersta stjärtpennorna, stjärten djupt klufven. Hirundo. 



Hussvalsläktet, Chdidon. Boie. 



Plussvalorna skiljas från öfriga svalor genom 

 sina befjädrade tär. Stjärten är visserligen gan- 

 ska djupt klufven, men dess ytter- 

 sta pennor äro småningom afsmal- 

 ~~~y,^p?~~ nande, ej med den afsats, som fin- 

 nes hos ladusvalorna. I likhet med 

 ladusvalorna, med hvilka de till 

 sina vanor öfverensstämma, bygga 

 de sina bon af lerjord, men dessa 

 ha en annan form än ladusvalornas. Hussvalorna 

 finnas endast i gamla världen ; man känner sex 

 arter, hvaraf en finnes hos oss. 



Hussvalan, Chelidon urbica, L. (Tafla 21, fig. 1). 



Syn. Hirundo urbica. 



Namn: Mursvala. Norska: Tagsvdle. Danska: 

 Ilvidhag, Hvidsvale, Kjöbstadsvale, Mursvale, Bive. 

 Isländska: Svala. Finska: Bäystäspääshjnen. Lap- 

 ska: PesJcus, Spalfu. 



Öfre delen af hufvudet, ryggen och skuldrorna 

 svarta med blå glans, öfvergumpen hvit. Vingarna 

 och stjärten svarta utan glans. Undre kroppsdelarna, 

 nedre delen af kinderna och fjäderbeklädnaden på 

 ben och fötter rent hvita. Vingarna och stjärten 

 på undre sidan svartgrå, något glänsande. Näbbet 

 svart. Iris mörkbrun. Könen lika. Längd 150 — 

 1G0 mm. Vingen 110 — 116 mm. 



Ungarna äro ofvan matt svarta, nästan utan 

 glans, strupen gråaktig och de hvita delarna för 

 öfrigt mindre rena. Armpennorna med hvitaktiga 

 kanter. 



Hussvalan häckar öfver hela Europa och är 

 äfven funnen i vestra Asien, vintern tillbringar hon 

 sannolikt i Centralafrika. I Sverige sammanfaller 

 hennes område med ladusvalans, men i nordligaste 

 Norge förekommer hon mer regelbundet och talri- 

 kare än denna och häckar kolonivis i Finmarken 

 såsom i Sydvaranger och Porsanger (Collett 1874). 

 l'.-i fjällen går hon upp i björkbältet. I Finland är 

 hon allmän öfver hela landet ända, till Muonio, 

 Enare och Kandalax. I Danmark är hon allmän i 

 synnerhet i städerna (Collin), På [sland är hon en 

 gäng iakttagen ' Pahcr . 



Till Skåne ankom hon 1873 — 1877 omkring 

 den 9 maj, till Stockholm omkring den 18 och till 

 norra Lappland omkring den 28 Maj (Carlheim- 

 Gyllenskiöld 1879). Medeltiden för hennes ankomst 

 till Upsala åren 1889 — 1893 var den 14 maj (Kolt- 

 hoff). Hon anländer således något senare än ladu- 

 svalan, liksom hon ock flyttar tidigare bort. Hus- 

 svalan lämnar oss i slutet af augusti eller början 

 af september, ehuru någon ungfågel kan kvarstanna 

 ännu i oktober. 



Tyvärr har hussvalan på sista tiden i många 

 trakter af vårt land starkt aftagit i antal. En bi- 

 dragande orsak härtill torde gråsparfven vara. Sedan 

 tegel- och halmtaken börjat komma ur bruk, har 

 denna fågelvärldens parias ondt om häckplatser och 

 inkräktar då den svagare hussvalans bo. Stundom 

 finner dock hussvalan på att göra ingångshålet så 

 litet, att endast hon själf, men ej den större grå- 

 sparfven, kan tränga sig in, och lär denna list skydda 

 henne. 



Genom gråsparfvens rofferi tvingas hussvalan 

 ofta att bygga nya bon. På somliga lokaler, där 

 lera saknas, och hussvalan endast har tillgång till 

 olämpligt byggnadsmaterial, rasa ofta bon ned till 

 följd af oväder och måste bj^ggas upp på nytt eller 

 åtminstone repareras. Af sådana orsaker fördröjes ofta 

 svalornas häckning. På södra Öland har den ene 

 af oss kunnat följa några svalor, som till följd 

 af sådana motigheter först fingo ut sina ungar, 

 sedan alla deras likar redan flyttat. De hade 

 dock aldrig lagt mer än en kull, och vi äro öf- 

 verfygade om, att detta hos oss är allmän re- 

 gel. Som ofvanstående utvisar, bevisa sena fynd af 

 ägg eller ungar i och för sig intet i denna fråga. 

 I samband härmed torde följande förtjäna omtalas: 

 ett par halfdöda svalungar, som jämte boet blåst 

 ner en regnig natt, lades i ett oskadadt näste, hvars 

 enda ny värp ta ägg aflägsnades. Egama till detta 

 bo åtogo sig genast de främmande ungarna och 

 uppfödde dem. 



I regnigt väder flyger hussvalan aldrig som 

 ladusvalan tätt efter marken, utan skall hon då 

 uppsöka mycket högt liggande luftlager och jaga 

 där. Hussvalans sträfva lockton, som hon oftast 

 låter höra, när någon nalkas hennes bo eller hon 

 varsnar någon roffågel, kan uttryckas med »prit, 

 prit». Hennes sång är ett mycket enkelt k vitter. 



Sina vackra bon mura de af lera eller i brist 

 därpå af jord eller till och med torf. Byggnads- 

 ämnet klibbas tillsammans med hjälp af saliven. 

 Do äro till formen runda, motsvarande ett fjärdedels 

 klot. De fodras mest med fjäder och dylikt, och 

 fiistas under taklister, på murar eller tom och ofta 



